A NÖVÉNYEK GOMBAOKOZTA BETEGSÉGEIRŐL 13 



és magát nyugodalmasau elvirágozhattja, és beporozliattja, vagyis 

 a közösülésen háborgatás nélkül eshetik által, az mindég tiszta 

 és egészséges magot terem, ellenben az a búza, a melyet vizágzása 

 közben ködös, esős és durva idő ért, ha bár legszebb állapotban 

 volt is addig . . . mindig rossz és üszögös magot terem". Végkövet- 

 keztetés, hogy az üszög okát nem a vetőmagban kell keresni. 



Ugyancsak a „Nemzeti Gazda" ismertette Lange véleményét, 

 aki egy ideig azt hitte, hogy az üszögöt „valami, tapló-forma ter- 

 mény" hozza létre. Az üszög pora hasonló a pöfeteghez és „annak 

 rothadt forma szaga a liszt elrothadásától van a magban". Ismer- 

 tette D r e V e s nézetét is, aki azt hitte, „hogy az üszögöt valami 

 féreg okozza, mely az üszögös szembe tojt volt s azután eledel 

 nemléte miatt megdögölvén, ettől támadna az a heringlé-szagú 

 büdösség". Az üszög azonban féregtől nem támadhat — okoskodik 

 Lange — , mert a férgek, ha elfogyasztják a szemet, könnyen át- 

 mehetnek más szemre. Lange legújabb véleménye az, hogy az 

 üszög az üszögös vetőmagtól származik s ez ellen a mag csávázását 

 ajánlotta. Legjobb csávának az oltatlan meszet és a sót ajánlotta, 

 de 9 évi tapasztalás alapján a rézgálicot is jónak mondotta. Mind- 

 erre a „Nemzeti Gazda' szerkesztője ezt felelte : „Mi véljük a földet 

 emberül, vessünk tiszta magot, vagy ha annak megfertéztetett kül- 

 sejétől tartunk, mossuk meg akármivel tisztán : kevés vagy semmi 

 panaszunk lesz az üszögös búzatermésre". 



Az üszög elhárításának egy más módját is közölte a „Nem- 

 zeti Gazda" 1817-ben. Ezt az eljárást egy soproni „főbirtokos és 

 ügyes mezei gazda" 5 évi próbálással állapította meg. Az eljárás 

 abban állott, hogy az ősszel elvetett kopasz, vagy tarbúzából nyert 

 magot ősszel elvetette. Ennek a magvát a következő év tavaszán 

 vetette el. „A fődolog, hogy a tavasszal vetettről termettet ősszel, 

 az ősszel vetettről termettet pedig tavasszal vetegettette. Az ilyen 

 ujj fajta búzában üszög nem terem s a búza igen bővén terem. 

 Ezt osztán az azt termesztő nagyérdemű Ur magyarul Wech- 

 sel-Weizen-nek nevezi". A szerkesztő megjegyzése: „Hadd legyen: 

 Váltó búza!" 



1830-ban jelent meg Endlicher István „Flóra Poso- 

 niensis" című műve. 40 év telt el Lumnitzer hasonló című 

 munkájának megjelenése óta és ez a 40 év az ismereteknek mekkora 

 gazdagodását hozta létre. Míg Lumnitzer csak egyetlen egy rozsda- 

 gombát említett — azt is a moszatok közé tette — addig Endlicher 

 a rozsda- és üszögféléknek egész seregét közli Pozsony vidékéről. 



Bár ez időben a tudományos körök már teljesen elintézettnek 

 tartották a rozsda, üszög, lisztharmat és más fertőző betegség lénye- 

 géről szóló kérdést és egyhangúan elismerték, hogy ezeket a beteg- 

 ségeket mikroszkopikus gombák okozzák, a gazdatársadalom úgy 

 nálunk, mint a külföldön is még sokáig nem barátkozott meg a 

 tudomány eredményeivel. 



A „Gazdasági Tudósítások" II. kötetében, 1838-ban, egy 

 ismeretlen szerző „Az üszög oka" címen ismerteti egy német föld- 



