A NÖVÉNYEK GOMBAOKOZTA BETEGSÉGEIRŐL 17 



Bretschneider ellen szol az a körülmény — írta P e- 

 liárcz — , hogy a jobbágyak a maguk földje't mélyebben szántják 

 mint földesuraikét, gabonájuk mégsem rozsdásabb. Az üszög kelet- 

 kezését azonban ö is hamisan magyarázta. Szerinte az üszög oka 

 a ragya és egyéb esőre bekövetkezett napfény, nieJy „kettőztetett 

 tüzbevével az éppen elvirágzott búzakalászokban a Jeendő szemet 

 alkotó folyékony anyagot elégeti, az végre megsűrűsödik és fekete 

 hamuvá aszik. Ez az üszög." Az eddig ismert óy szereket Pehárcz 

 is haszontalanoknak, sőt ^ károsoknak mondotta, mert a csírázásra 

 ártalmasán hatnak. 



Szabó István (Bars megye) ugyancsak 1841-ben, a „Ma- 

 gyar Gazda" I. évf.-ban, ellene szólt úgy Bretschneider mint Pe- 

 hárcz okoskodásának. Az üszög ellen való védekezés egyetlen mód- 

 jául a vetőmagnak megtisztítását és megrostálását ajánlotta. A folyó- 

 irat szerkesztősége megjegyzi, hogy Szabó István okoskodása helyes, 

 de nem magyarázza meg az üszög keletkezését, mert a legtökéle- 

 tesebb és legérettebb bánáti mag után is üszögös lesz némelykor 

 a búza. 



Az üszögös búza megtisztítására Fischer György budai 

 polgár 1841-ben (Magyar Gazda 1. évf.) eredeti eljárást ajánlott: 

 az üszögös búzát téli najDokon 0'^ alatti hőmérsékleten, száraz és 

 porszerü hóval kell összekeverni és összetaposni. Az eredmény, 

 hogy a hó az üszögöt a búzaszemről letisztítja. Egy ember 16—20 

 mérő búzát tud naponként ily módon megtisztítani. A költség 

 mérőnként 3 kr. A szerkesztőség ezt az új ötletet próbatételre 

 ajánlotta. 



1841-ben tehát három vélemény alakult ki. Bretschnei- 

 der az üszög okául a mély szántást, Zsarolányi Márton 

 Ferenc a gabonaszipolyt, Pehárcz pedig a ragyát és az esőre 

 következő napfényt jelölte meg. Bretschneider és Pehárcz 

 a meszezést és általában az óvszereket haszontalanoknak mondották. 

 Zsarolányi Márton Ferenc csak azért nem vetette el 

 ezeket az óvszereket, mert alkalmasaknak tartotta a szipolyok 

 pusztítására. Gróf Szapáry József pedig védelmére kelt a 

 meszezésnek. 



A következő években folytatódik az üszög-vita. 



Pehárcz 1842-ben a túltrágyázást jelölte meg az üszög 

 okául. 



Bretschneider 1843-ban újból megerősítette az üszögről 

 hangoztatott véleményét. Hivatkozva tapasztalataii'a, kijelentette, 

 hogy „ama magasztalt óvószereket" ilyeneknek el nem ismeri, azo- 

 kat eddig sem használta és ezután sem fogja soha használni, mint- 

 hogy a „maga idejében történt sekély vetést még mindenkor a 

 legjobb óvószernek tapasztalta az üszög ellen." Most már tudta 

 ugyan, hogy az üszög gomba, de ezt a körülményt is saját elmé- 

 letének igazolásául tekintette, mert hiszen a gomba is csak ott 

 fejlődik, ahol sötétség és nedvesség van, tehát a mély szántásban 

 kifejlődhetik, ellenben a sekély szántásban nem. 



Botanikai Közlemények. 1 — ü. füzet. 2 



