A NÖVÉNYEK GOMBAOKOZTA BETEGSÉGEIRŐL 19 



elítélte. F. F. (kár, hogy teljes nevét nem ismerjük) nagyítóüveg- 

 gel is vizsgálta az üszögöt, amelyet élősdi, nedvszívó, önálló növény- 

 nek jelentett ki. Megállapította, hogy üszögös gabonából megint 

 csak üszögös gabona lesz. Az üszögöt azonban a meszes víz elöli. 

 Amely földben tavaly üszögös búza volt, ha abba ez idén bár a 

 legegészségesebb magot is veti el, ismét üszögös vetés fog teremni. 

 Az üszög a saját magvából szaporodik. A nedves föld és a sok 

 eső nem eredeti oka az üszögnek, hanem csak elösegítöje kifejlő- 

 désének. Látnivaló, hogy F. F. ezen megállapításaival messze 

 kimagaslik magyar gazdatársai fölé. volt az egyetlen, aki helyes 

 nyomon járt és tisztán látott. Es mégis a szerkesztőség F. F. cik- 

 kéhez a következő megjegyzést fűzte: „E cikk — engedjen meg 

 közlő úr — minden pontjaira nézve merő paradoxon ; egyébiránt 

 becses kívánságára közöljük azt." Vájjon megérte-e F. F. tudásá- 

 nak diadalát? 



A vetőmag pácolása ebben az időszakban már általános volt. 

 A gazdasági szaklapokban elég sűrűn találunk rece^iteket és páco- 

 lási eljárások leírását. így például Kapitány Sándor (1843.) 

 ■ több éven át jó sikerrel használta a következő keveréket : 1 font 

 kékkő és V2 font konyhasó oldata 10 itce vízben. Elegendő 10 

 pozsonyi mérő meglocsolására. A locsolás este történjék, másnap 

 pedig a mag elvetése. 



Lánczi Lánczy József, Abaúj vármegye táblabírája 

 1844-ben, 11 évi tapasztalata alapján ajánlotta Horn Ferenc, 

 Abaúj vármegye főorvosának következő óvszerét : Arsenici rubri dr. I, 

 sulfat cupri dr. VII, azaz 1 nehezék vörös arzenikum és 7 nehezék 

 kékgálic porrázúzott állapotban egy marék kősóval keverendő össze 

 és 8 itce tiszta vízben feloldandó. Ezt a folyadékot 2 pozsonyi 

 mérő búzára kell önteni, a búzát kézben jól összedörzsölni, hogy 

 a folyadék minden egyes szemet érjen. 24 órai állás után a mag 

 elvetendő. Lánczy ellenőrző-kísérleteket is tett, amelyek igazolták 

 a szer jóságát 



Méhely János, hanusfalvai tiszttartó 1844-ben több évi 

 tapasztalata után a következő pácot ajánlotta: 5 lat kékkő, 1 lat 

 veres büdöskö (sulphuris rubri) és 1 lat konyhasó 10 itce vízben 

 forralandó. Kell, hogy a folyadék minden szemet érjen. 



Anyarozs (Claviceps purpurea). 



Mitterpacher (1777.) az anyarozsot claous-nak, magya- 

 rul kelés-nék nevezte. Természetét nem ismerte. Azt azonban tudta, 

 hogy az anyarozs veszedelmes, halállal végződő, görcsös bántal- 

 makat okoz. 



Nagyváthy János (1791.) az anyarozsot Jcdés-nek és 

 hábá-nak nevezte. Ugy látszik hajlandó volt hitelt adni a külföldi 

 kutatóknak (N e e d h a m, gróf G i n a n n i, F o n t a n a), akik 

 állati eredetűnek mondották az anyarozsot. Orvosságot nem ismert 

 ellene, mert az azt okozó „bogárkák rettentő kitsinyek". 



2* 



