A ITÖVÉNYEK GOMBAOKOZTA BETEGSÉGEIRŐL 23 



Igen érdekes az a fejezet, amelyben a burgonya betegségé- 

 nek „gerjesztő okai"-r(51 elmélkedik. Sorra bírálta itt az ismert 

 feltevéseket s azokat mind elvetette. Semmi biztos okát nem ismer- 

 vén, őszintén kijelentette, hogy „sokkal helyesebb tudatlanságunkat 

 a baj forrására nézve nyilván beismerni és becsületesen megvallani, 

 mint meséket költeni". „Úgy látszik — írta továbbá — mintha a 

 természet törvényszerüleg titkolná el a nagy járványok okait, 

 melyek által az életmüves testek bizonyos fajainak periodikus rom- 

 lásán törekszik, mely kétségkívül szükséges a természeti lények 

 közötti súlyegyen fenntartására." Tognio idejében még senki sem 

 sejtette, hogy a közeljövőben Pasteur és Koch nagy jelentőségű 

 felfedezései a járványok misztikus természetét is érthetővé fog- 

 ják tenni. 



Tognio munkájának nagy érdeme, hogy igen hasznos taná- 

 csokat adott a gazdaközönségnek. Ezek a tanácsok még ma is 

 helyesek: 1. „a jövő évben, főleg szegény por népünk leginkább 

 vörös burgonyát termesszen". Ennek a tanácsnak alapja az a meg- 

 figyelés, hogy a vörös burgonyának vastag a héja és ezért nehe- 

 zebben fertőződik meg. 2. „A jövő termesztés végett jó gumókat 

 szerezzünk." 3. „A jövő évi burgonyatermesztésre olly föld válasz-- 

 tassék, melyen az utolsó és utolsóelőtti évben burgonya nem 

 termett s mellynek vagy éppen semmi, vagy csak kevés trágyára 

 van szüksége. A föld legyen könnyű, kissé homokos, szárazabb és 

 kissé lejtős." 4. Juh- és lótrágya helyett régibb ökörtrágyát kell 

 használni. 5. Ajánlatos a talajba alkaliákat tenni : sziksót, fahamut, 

 vagy sziki növények hamuját. Fel is sorolta a nálunk gyakoribb 

 sziki növényeket. 6. Feldarabolt gumót nem szabad ültetni. 7. A gu- 

 mókat egymástól nagyobb távolságra kell elültetni. 8. A magról 

 való termesztés céltalan. 



A már megbetegedett, de még el nem rothadt gumó meg- 

 mentése érdekében ajánlotta, hogy a gumókat szellős helyen rakják 

 el, mert a rothadást meg lehet akasztani, ha a burgonyát ki tudjuk 

 szárítani. 



Tognio vizsgálatainak eredményeiről Török Jáno s-uak már 

 1846-ban volt tudomása és azokat Kolozsvárott, a „Természetbarát" 

 1846. évi kötetében ismertette is. Ismertetését ezekkel a szavakkal 

 fejezte be: „Legyen Tognionak ezért hála és dicsőség!" 



A dinnye betegségei. 



Vörös József 1839-ben a sárgadinnye termesztéséről írván 

 (Gazdasági Tudósítások VI. 60.), a dinnyének 14-féle ellenségét 

 sorolta fel. Ezek elseje a ragya és utolsója a tolvaj. Közbül esik 

 a hőség, a zápor, az egér, a hangya, az eb stb. A ragya ellen 

 semmit sem lehet tenni, mert az a napsütésben leeső esőtől szár- 

 mazik. 



A dinnye gombaokozta betegségei csak néhány évtized előtt 

 lettek ismeretessé. 



