A NÖVÉNYEK GOMBAOKOZTA BETEGSÉGEIKOL 25 



szerzője a fák betegségei sorában a gombaokozta bajokról nem 

 emlékeztek meg. Egyedül Kovát s Antal „Utasítás a Fák Beteg- 

 ségeiről" című munkájában (1809.) akadmik három olyan gomba- 

 okozta betegségre, melyet a szerző fás növényről említ. Ezek a 

 következők : a sóskacserje rozsdája, amelyről már szólottunk ; a lisrit- 

 harmat és a háhasdlm. A lisztharmatot K o v á t s lisztesség-nek nevezi 

 (Albigo, Mehlthau). Szerinte a lisztességet különböző okok hozzák 

 létre, nevezetesen: a gubacsiegyek (Kováts könyvében: „buga- 

 legyek", Cynips) bőrük vedlésével; tetük és bogarak petéik leraká- 

 sával és végül különböző színű penészek, mely utóbbiak a gombákhoz 

 tartoznak. A lisztesség ellen való védekezési eljárást Kováts a 

 következő szavakkal írja le: „Akár melyiktől legyen a fejérség, le 

 kell takarítani, mosni, vizes posztóval ledörgölni azt, seperd le jól 

 tollúval, öntözd is meg". Most már tudjuk, hogy a lisztharmatot 

 az Erysibaceae-családba tartozó gombák okozzák, melyeknek kétféle 

 szaporító sejtjeik vannak: oidium-konidiumok és ascospórák. Előb- 

 bieknek mérhetetlen nagy száma teszi a levelek felületét lisztessé. 

 Az állati szervezetek levedlett bőreit és lerakott petéit nem sorozzuk 

 a lisztharmat-betegségek sorába. A -lisztharmat ellen kénporozással 

 szoktunk sikeresen védekezni. 



A bábassilvát „birtoka" néven említi. Kováts szerint oka 

 a rossz párosodás. „Nints mag s lélek benne, tsak úgy nő, mint 

 az üszög. A birtokát eszik a gyermekek, nyalánk asszonyok." 

 Ennyi az egész, amit a bábaszilváról mond. Zsarolányi 

 Márton Ferenc 1841-ben pedig azt íi-ta a gabonaüszögröl és 

 anyarozsról szóló cikkében, hogy a „bábaszilva" ugyanaz a szilva- 

 fán, mint a mi a kemény üszög a búzán és az anyarozs a rozs- 

 kalászon. Okozójának a férgek furdalását mondotta, melynek foly- 

 tán „A nedvesség hibásan ömlik ki". Most már tudjuk, hogy a 

 szilva gyümölcsének ezt a feltűnő eltorzulását a Taphria priini 

 gomba okozza. 



Látjuk ezekből az adatokból, hogy a régi gazdatársadalmat 

 általában kevés gombabetegség foglalkoztatta. Az érdeklődés közép- 

 pontjában az üszög állott, különösen az 1838 — 1846. években; 

 1846-ban a figyelem a burgonya betegségeire irányult. Láthatjuk 

 azonban azt is, hogy a gombaokozta betegségek lényegét általában 

 nem ismerték. 



Vájjon mi lehetett az oka annak, hogy annyi naivság és 

 tudománytalanság harapódzott el abban a korszakban, amelyet az 

 irodalomtörténet reformkornak és a magyar romanticismus korá- 

 nak nevez? 



A magyar nemzet önállósága ebben az időben nem volt élő 

 valóság. A bécsi elnyomási törekvések ellen az országgyűlésen és 

 az irodalomban nehéz harcok folytak. A tudományok terén is élénk 

 munka indult meg ; de sajnos, tudósainknak óriási nehézségekkel 

 kellett küzdeniök. Nem volt elegendő főiskolánk ; a meglevők nem 



