26 MOESZ G. 



voltak jól felszerelve; a közönség nem volt fogékony a tudomány 

 kérdései és eredményei iránt. A tudósok németül és latinul taní- 

 tottak és nagyrészt úgy is írtak. Tudományuk idegen maradt a 

 magyarság szemében. 



Egyetlen egyetemünkön, a budain, melyet később Pestre 

 helyeztek át, a mezőgazdaságtant 1800 körül Mitterpach.er 

 Lajos (1734 — 1814.) jezsuitaatya tanította. Rumy előbb idézett 

 müvéből tájékozódást nyerhetünk arról, hogy mi képen gondolkozott 

 ez az érdemes tudós egyetemi tanár az üszögről. Mitterpaeher 

 szerint az üszög akkor keletkezik, ha az elvetett mag a föld üre- 

 gecskéibe kerül s ott rothadásnak indul. Ezért ajánlotta, hogy az 

 elvetett magot nehéz hengerrel a földbe nyomják. Ennél is külö- 

 nösebb Mitterpache r-nek az az állítása, hogy a pöfeteggomba 

 porával behintett búzaszemből üszögös búza lesz. Rumy ezt nem 

 hitte el. 



Mitterpaeher rendtársa, Pankl Máté (1740 — 1798.) 

 ugyanebben az időben a pozsonyi akadémián tanította a mező- 

 gazdaságtant. Jelentős munkája: „Compendium oeconomiae ruralis" 

 négy kiadást ért meg 1790 — 1810. években. Ez a mü a növények 

 gombaokozta betegségeire vonatkozólag újabb gondolatokat nem 

 tartalmaz. A szerző Mitterpachert követte, akinek munkájából 

 majdnem szóról szóra vett át terjedelmesebb szövegrészeket is. 



Hogy ennek a két latinul író szerzőnek milyen hatása volt 

 a magyar gazdaság fejlődésében, azt kutassák azok, akik a gazda- 

 sági tudományok egész területének történetével foglalkoznak. Annyi 

 bizonyos, hogy Nagyváthy János „A szorgalmatos Mezei 

 Gazda" című munkájának bevezetésében nagyon dicsérte Mitter- 

 pachert. Előadásait „szájjából gyönyörűséggel hallgatta". Bevallotta, 

 hogy „kiváltképen nagy haszonnal élt Tekintetes Tisztelendő 

 Mitterpaeher Lajos uramnak a Mezei gazdaság megbetsülhetetlen 

 Királyi Tanítójának mind kinyomtatott könyvével, mind a közön- 

 séges Tanítások alkalmatosságával tett Jegyzéseivel". 



65 év múlva azonban Ploetz Adolf, aki a „Magyar 

 Gazda" 1842. évfolyamának 1. felében „Gazdasági irodalmunk 

 jelesbjei" című igen becses, rövid biográfiákat közölt, Mitter- 

 paeher és Pankl müveiről hűvösebben nyilatkozott. M i 1 1 e r- 

 pacher-röl ezt írta: „gazdasági munkáinak érdeme mindössze is 

 csak a szorgalmatos compilatio s bizonyos, hogy Mitterpaeher 

 és Pankl munkáikban több diák-nyelv- csín, mint gyakorlati 

 nézet van". 



Mitterpaeher és Pankl idejében az ország egyetlen 

 gazdasági főiskoláján, a keszthelyi Georgiconban, a kitűnő tehet- 

 ségű és sokoldalú kisszántói Pethe Ferenc tanította a 

 mezőgazdaságtant, akinek az üszögről való vélekedéséről már 

 megemlékeztem. Nyughatatlan természete miatt két évnél tovább 

 nem tudott Keszthelyen maradni. A mezőgazdasággal azonban 

 elméletileg és gyakorlatilag is tovább foglalkozott. Utódai közül 

 Rumy volt a legkiválóbb. Rumy az ö előadásait jegyzetbe is 



