40 



VARGA F. 



megy (a. gy,), amelyek gyengén hajlott ívben egyesülnek egymás- 

 sal, létrehozva ezáltal a termés alján egy összefüggő nyalábgyürüt. 

 Ebből a négy közti bordába egy-egy ág megy (k. ny.) mint közti 

 bordanyaláb. A karélybordák és a közti bordák nyalábjai között 

 csak nagyon kis vastagságbeli eltérés mutatkozik. Sem ezekből, 

 sem pedig az alsó nyalábgyürüből többé oldalágak nem indulnak 

 ki. A bordanyalábok az involucellum nyaki részének párkányához 

 érve, két részre oszlanak. Az így keletkezett ágak a koronában 

 meredek ívben csatlakoznak (f. gy.) a szomszédos bordákból jöva 

 megfelelő ágakhoz. Az itt, vagy ennek a részletnek közeléből ké- 

 szült metszeten lehet látni a fentebb ismertetett, a felülettel pár- 

 huzamosan történő megnyúlását és kettéválását a nyaláboknak. 

 A szomszédos bordák íves nyalábösszeköttetése révén az involu- 

 cellum nyaki részletén is egy összefüggő nyalábgyürü (f. gy.) ke- 

 letkezik, amely szintén elágazás nélkül 

 fut le a négy karélyban. Az involucellum 

 négy karélyán egy kis bemélyedést talá- 

 lunk az alatta levő bordák nyalábjainak 

 kettéválásával szemben. 



2. Succisa pratensis. 



a) As érett termés hurlca. A Succi-ta 

 pratensis sűrű fedőszőrökkel borított, négy- 

 hasábú, oszlopalakú, 5 mm. hosszú involu- 

 cellumán négy nagyobb fő- (9. ábra) és 

 négy kisebb mellékbordát különböztethe- 

 9. ábra. Succisa pratensis. tünk meg. A nyolc bordával nyolc ba- 

 K m. az involucellum bor- ^^^^^ j^ váltakozik. Az mvolucellumon 

 daiaiiak középső részéből; i .i.. i .. , n , i ^• ^ 



ep. = epidermis, /■«?. = fedő- nern különböztethetünk meg nyaki, el- 

 szór, 0. r. = oszlopos réteg, szűkülő részletet, mert az al^ó rész egye- 

 b. p. = bordaparenchyma, nesen, minden elszükülés nélkül folytatő- 

 e ny. = edénynj3.m,J.j.= ^-^ ^^ ^^ ^ négyfogú szőrös koro- 



ly sigen jarat, c. dr. = cal- ,, ,,. »/ ., , '-^ » 



ciumoxalat csUlag. "^ba. Mmdegyik koronalogon egy-egy 



hosszbarázdát találunk. A Succisellá-'iBi 

 szemben mindkét epidermisének (9. ábra ep.) sejtfalai és cuticulája 

 kissé vastagabb. A fedőszőrök (f. sz.) erősebbek, nem kopnak le, 

 az involucellum felső részéiben rásímulnak a felületre, lefelé mind- 

 jobban elállanak tőle, míg a termés legalján rá merőlegesen helyez- 

 kednek el. A bordák csúcsán rendesen nagyobb számban fordulnak 

 elő, mint azok oldalán. Az epidermis alatt, a termés közepe tájáról 

 készült keresztmetszeten a szövetek következő elrendezésűek: A 

 Succisella involucelluma fekvősejtek rétegének helyén állósejtekből 

 álló, oszlopos réteget (o. r.) találunk, amelynek sejtjei a borda 

 csúcsán amiyira összenyomottak, hogy alig lehet benne a sejtes 

 szerkezet nyomát látni. Ezen belül parenchymaticus sejtekből álló 

 szövet, a bordaparenchyma (b. p.) vau, amelyet egy nagy ly sigen 

 járat (1. j.) oszt jobb- és balrészre. Az oszlopos réteg és a borda- 

 parenchyma a barázdában egy-két sejtsor vastagságú, vékonyfalú 



