A SrCCISELLA- ÉS STJCCISA-GÉNUSZ 41 



"\agy csak gyengén vastagodott részletbe megy át. A csúcson az 

 oszlopos réteg alatt találtunk még két, összenyomott és barnás 

 anyaggal átitatódott bordaparenchyma-sejtsort. Ezen belül van az 

 edénynyaláb (e. ny.), amelyet belülről a már említett lysigen járat 

 határol. Elemeit illetőleg megegyezik a SuccíseUáé-Yal, míg ott 

 azonban alig volt valami kis átméretbeli különbség az egyes bordák 

 nyalábjai között, addig itt a föbordák nyalábjai jóval vastagabbak, 

 mint a mellékbordáké A calcium-oxalat csillagokat (9. ábra c. dr.) 

 itt is megtaláljuk, de itt sincs összefüggő kristálytartóréteg. 



Az involucellum sejtfalainak anyagát vizsgálva, meglehetős 

 eltéréseket találunk az előző génusztól. A belső epidermis falai, a 

 lysigen járatot körülvevő sejtváz-roncsok, továbbá az alig észre- 

 vehető, összenyomott háncsrészlet a nyalábban cellulose. A farészlet 

 primaneusai és a másodlagos elemek primer fallemeze sósavas 

 phloroglucinnal itt is élénkebb vörös színre festődnek. A külső 

 epidermis, az oszlopos réteg és a bordaparenchyma, amelyek barnás- 

 színű anyaggal átitatódtak, szudán Ill-al kezelve, éle'nk téglavörös- 

 színüek lesznek, jeléül a parásodásnak. 



Elüt a fent vázoltaktól a csúcsi és alapi részlet szöveteinek 

 elrendezése. Az epidermisek megegyezők ; a külsőn itt is találunk 

 a felső rész isodametrikus sejtjei között levegőnyílásokat. A vacokról 

 való leváláskor az alapi rész epidermise szétroncsolódik, amiáltal 

 nyílás jön létre, melyen át a csírázáshoz szükséges víz behatolhat 

 alulról is a minden oldalról párás, vízhatlan szövetektől körülvett 

 termés belsejébe. Az oszlopos réteg meg van úgy a csúcsi, mint az 

 alapi részleten. A bordaparenchyma rétegeinek a száma a csúcsi 

 részen csökkent, míg az alapi részleten ugyanolyan terjedelmű, mint 

 a középrészen. A barázdában a sejtrétegek száma nem kettő, 

 hanem három. A lysigen járat kisebb, vagy, ha még nem alakult 

 ki, helyén a bordaparenchyma sejtjeihez teljesen hasonló sejteket 

 találunk. A nyalábokon a kétfeléválás nyomait lehet látni, ha 

 pedig már elágaztak, úgy az ágak között parenchymaticus sejteket 

 találunk. 



hj A fiatal termés hurJca. A fiatal termés involucellumának 

 szövetei majdnem ugyanolyan elrendezésűek, mint az idős termés 

 csúcsi részletéé. Az epidermisek úgy alakultak ki, mint ott, meg- 

 van a külső epidermis alatt a vékonyfalú oszlopos réteg is. Az 

 oszlopos rétegre következik a bordaparenchyma, amelynek sejtjei 

 a csúcson jól megkülönböztethetők. A nyalábelemek még túl- 

 nyomóan vékonyfalúak, csak egy-két sejt fala üt el vastagságra 

 a többitől. A lysigen járat helyét a bordaparenchyma sejtjeihez 

 hasonló sejtek foglalják el. A sejt falának anyaga még cellulose, 

 legfeljebb a fa-primaneusokban lehet némi nyomát látni a fásodás- 

 nak, a cuticula azonban jól kimutatható. 



Összehasonlítva a fiatal és idős borda szöveteinek elrendezé- 

 sét, nem találunk olyan eltéréseket, mint a Sucrisellá-n. A lysigen 

 járat itt is a csíra növekedése folytán alakul meg, anélkül azonban, 

 hogy külön hasadószövet fejlődött volna ki. Ugyancsak a csíra 



