44 



VARGA F. 



A Succisélla-gérmsz különbözik a Síiccisá-tól abban, bogy 

 mindig fejleszt indát, ami az utóbbinál hiányzik. 



A rhizoma szerkezete megegyező, elüt azonban a Dipsacus- 

 génuszétől a bypoderma hiánya, a paraképzödés módja, az össze- 

 függő fatest hiánya és a bél jelenléte folytán. 



Az inda anatómiai viszonyait tekintve átmenet a földfeletti 

 szár és rhizoma közt, egyesítve magában a kettőnek bizonyos tulaj- 

 donságait, A Succisella normális és járulékos húzógyökereinek ana- 

 tómiai tulajdonságai megegyezők, a *Swcc'/sa-génuszban különbség 

 van a kettő között. Különbség van a két génusz gyökere között is, 

 mert a Succísáé-bsin mindig találunk belet. Az exodermis kialakulása 

 révén a CephalariáJc-kal mutat megegyezést, a Dipsacus-génnsztól 

 azonban elüt. Ez utóbbitól különbözik még a hypodermáKs eredetű 

 pára révén is, 



A dorsiventralis szerkezetű levél, a levegőnyílások alakja és 

 szerkezete, vízkiválasztókká való módosulásuk, a levélnyél és levél- 

 hüvely anatómiai viszonyai meglehetősen hasonlóak a két génuszban. 

 Egyes megegyező vonások mellett találunk kisebb jelentőségű elütő 

 tulajdonságokat is a vizsgált s az összehasonlított génuszok között. 



A megegyező szerkezetű gallér- (involucrum-)levelek alakjukat 

 illetőleg a Succisellá-nál a murvalevelekhez, a Succisá-nél pedig a 

 lomblevelekhez állanak közelebb. Fokozatos átmenetet alkotnak 

 egyrészt a nagy gallér-(involucrum-)levelekkel bíró Dipsacus, más- 

 részt a gallérlevél-nélküli Cephalaria-génnszok között. 



A megegyező szöveti elrendezéssel bíró murvalevelek elütnek 

 úgy a DipsaciiS-, mint a Cephalaria-génusz murváitól. 



Különböző a két génusz csészéjének alakja és edénynyaláb- 

 rendszerének kialakulása. 



Ugy a párta és porzó, mint a termőkörének anatómiai, vala- 

 mint külső morfológiai tulajdonságai nagyjában megegyezők. 



Az involucellum szerkezetében nagyon jelentékeny eltérések 

 vannak, de a termés többi részei megejíveznek. A két génusz involu- 

 cellumának főbb anatómiai tiűajdonságát a következő módon állít- 

 hatjuk egymással szembe : 



SticciseUa. 



Involucellumról a szőrök lekopnak, 

 epidermis vékonyfalú. Oszlopos réteg 

 csak fiatal korban van meg, idős ter- 

 més involucellumán fekvő réteggé 

 válik. 



Edénynyaláb-hüvely van. Az alap- 

 szövet a bordákban mérsékelten, a 

 barázdákban erősen vastagodott, ezek- 

 ből áll a szüárdító szövet. 



Az involucellum edénynyalábjainak 

 összeköttetése meredek ívű, a korona 

 karélyaiba ágakat nem bocsátanak. 



Succisa. 



Involucellum szőrös, epidermis vas- 

 tagfalu. 



Oszlopos réteg mindig megtalál- 

 ható. Edénynyaláb hüvely hiányzik. 



A bordákban és a barázdákban az 

 alapszövet parenchymás. Szilárdító 

 részek csak az edénynyaláb és a meg- 

 vastagodott falú epidermis. 



Az involucellum edénynyalábjai- 

 nak összeköttetése lapos ívben tör- 

 ténik, belőle elágazások mennek a 

 korona fogaiba. 



