A SüCCISELLA- ÉS SUCCISA-OÉNUSZ 45 



Lysigenjárattá alakuló hasadó szö- Lysigenjárattá alakuló külön ha-" 



vet van. A járatot az edénynyaláb- sadó szövetet nem találunk. A járatot 



tói külön parenchymaticus szövetre- az edénynyalábtól elválasztó külön 



teg választja el. parencliymaticus szövet hiányzik. 



Külső epidermis és az oszlopos, Külső epidermis és oszlopos réteg 



illetve fekvő réteg nem párás. Pará- parásodott. Az involucellum szöve- 



sodás általában kisebb terjedelmű. teiben a párások vaunak túlsúlyban. 



Ezen rövid összehasonlításból megállapítható, hogy a Síiccisélla- 

 és íStíCc/sa-génuszok között éles, rendszertani értékű, histológiai 

 különbségek vannak, amelyek nem annyira a vegetatív szervekben, 

 mint inkább a termés, illetőleg involucellum szerkezetében nyilvá- 

 nulnak meg. Mivel a Di])sacaceae többi génuszán belül az involu- 

 cellum szerkezete egyöntetű, sőt az egyes génuszok egymástól főkép 

 ennek alapján választhatók el, azért a *Sí(cas(i-génusznak két részre 

 való választása, illetőleg abból a /Stícme??a-génusznak elkülönítése 

 az anatómiai tulajdonságok alapján is helyes és m.egokolt. 



Hálás tanítványi kötelességemnek teszek eleget, amikor 

 dr. Mágocsy-Dietz Sándor egyet. ny. r. tanár úrnak, a 

 tud.-egyetem általános növénytani intézet és növénykert igazgatójá- 

 nak és dr. Szabó Zoltán egyet. m. tanár úrnak, a tud.-egyetem 

 általános növénytani intézet akkori adjunktusának köszönetet mon- 

 dok szíves tanácsaikért és jóindulatú támogatásaikért továbbá, hogy 

 lehetővé tették az intézet műszereinek, a botanikus-kertben termett 

 vizsgálati anyagnak felhasználásával dolgozatom elkészítését. Hálával 

 tartozom Schneider József úrnak a tud.-egyetem növénykert 

 felügyelőjének is a kertben termelt vizsgálati anyag gondos ápolásáért. 



(A dolgozat a budapesti m. kir. tud.-egyetem általános növénytani inté- 

 zetében készült.) 



(A növénytani szakosztály 1922. évi február hó 8-án tartott üléséből.) 



* 



A felhasznált irodalom jegyséke. 



1. B a i 1 1 n : Histoire des Plantes. 1879. VII. k. p. 530. 



2. Bauhinus: Pinax 1623. p. 269. 



3. Bentham et Hooker: Gen. plánt. 1880. II. k. p. 159. 



4. B n n i e r : Les nectaires. Ann. des sciences. nat. Ser. 8. Tom. VIII. 

 (1878.) p. 137—188, Tab. 7, fig. 102—103. 



5. Boissier: Flóra orient. 1875. III. k. p. 130. 



6. C a c a c e : Contributo allo studio delle Dipsacee. R. orto bota- 

 nico di Napoli. 1898. 



7. C u 1 1 e r : Mémoire sur les Dipsacées. 1823. p. 37. 



8. Dalia Tőrre et Harms: Genera Syphonog. 1907. p. 512. 



9. De Candolle: Prodromus. IV. 1830. p. 660. 



10. D u 1 i t : Recherches sur le periderme. Ann. des sciences nat. 

 Ser. VII. Tom. X. 1889. p. 386. 



11. Endlicher: Genei-a plánt. 1836—40. I. k. p. 355. 



