an e att grundiimnena i sina olika forenin^at frambringa tan- 

 kandet, den fna rQrelsen och de typiskt ofOranderliga for- 

 tnecna. Eller manne ett mekaniskt konststycke biidas genom 

 egenskaperna hos tiadet eller n»etal!en, hvaral dot sammon- 

 saties, utan elt ordnande foinuft utom Unpen? Deripenom 

 fornekas visst icke, att grundiimnena finnas ofveiallt och att 

 utom dem intet af namnda fenomener kan intrafl'a. Men en 

 hogre enhet kan i sig fdrena flera lagre; icke kan den forra 

 forkiaras ur de sednaie, utan snarare tvartom. Sa bar, som 

 Al. Braun traffande anmarker, ingen kunnat forklara, hvar- 

 ftjre namnda grundamnen just bilda ett mineral-, ett vaxt-, 

 ett djur-rike och om an detta tiilskrifves dem, som en ndd- 

 vcindig, oforSnderlig egenskap, hvarfOre har ej denna varit 

 verksam pa ett evigt, of'Or anderligt satt, da yi tvartom se 

 olika naturalster upptrada under de olika sknpelsoperiodei na; 

 oberakneliga tidsperioder bafva foregatt, innan de fu'lkomligare 

 naluralsircn bildades och menniskan foist under sisia skapcbe- 

 dagen. Hanvisar ej det lagbundna i hela denna utveckling 

 pa en ofver elementerna varande verldsplan , en hogre ord- 

 nande och skapande ki aft an den liflosa materiens »bi!dnings- 

 drift. » 



Har det har nu lyckats oss att vederliigga den materia- 

 listiska naturforskningens grundpi incip. tr o vi oss icke behofva 

 sarskildt upptaga de mangfaldiga missriktningar , sc m utga 

 fran densamma. Ty mangen Naturforskare, som ryggar till- 

 baka fran denna yttet ligbet , hyllar dock i det en<kilda asig- 

 ter, som endast ur denna kunna harledas och foijdrikligi I'uil- 

 fuljda leda till lika upplnsande laror. Ty filosofiska under- 

 stikningar aro icke det fait, hvaruppa hvarken Limie, som 

 antog sin tids herrskande asigter sasom axiomer, eller den 

 nyare vetenskapen gerna vilja foretaga nagra exkursioner. Ty 

 al!t sedan f. d. Natuifilosofiens dagar haiva likartade spekula- 

 tioner kommit bland Naturforskarne i s5dant yanrykte, att 

 man latteligen forspiljer siU goda namn och ijkte, om man 

 Letrader denna \ag. Wen utan att loilora sig i likartade 

 utsvafningar , hvilka endast f(jr forfattarcn sjelf kunna ega 

 vBrde sasom dess subjektiva uppfat tiling , kan vetenskapen icke 

 undvara faststallda grundsatser, utan att blii'va vackiande och 

 full af inre motsagelser. De fiesta n. v. Botanister med fiio- 

 sofiska grundsatser torde sta p5 Kantiansk grund. 



