

26 



anseende till dess blommors blekgula farg vill benamna U. 

 ochroleuca *). 



Denna serdeles vackra vaxt antraffades forleden sommar 

 under de Bryologiska excursioner, jag hade tillfalle att anstalla 

 i trakten omkring Hemstanas herrgard i Skog soeken af Sodra 

 Helsingland, da afven uppmarksamhet egnades at traktens 

 phanerogam-vegetation. Den vaxte der i sallskap med U. in- 

 termedia , men befanns vid forsta anblicken i sa hog grad 

 afvika Fran denna, att jag skulle anse det vara origtigt att 

 uppstalla den blott sasom varietet deraf. Da jag nu haf 

 nedan gar att lemna boskrifning pa denna sasom enegenart, 

 bar jag ansett det ej vara ur vagen, att afven lemna en nagot 

 utfdrligare sadan ofver de (ifriga Svenska arterna af detta in- 

 tressanta slagte, heist de i Flororna_, serdeles den Svenska, 

 blifvit dels ofullstandigt dels mer och mindre origtigt fram- 

 stallda. Dock, innan detta sker, vill jag har bifoga ett par 

 anmarkningar rorande dels de blasor, som i mangd finnas hos 

 vara Utricularier , dels de kulformiga knoppar, som man ofta 

 patraffar i spetsen af grenarne hos dessa vaxter. 



Pa de forra, nemligen blasorna, beror som man vet 

 dessa vaxters formaga alt pa djupare vatten vid blomnings- 



*) I Regensb. Fl. 1847 "uppslalier Koch en med U. intermedia nara 

 beslagtad art: U. Grafiana_, som enligt Kochs egna, vid samma till- 

 falle lemnade, diagnoser pa begge skiljer sig fran intermedia endast 

 genom : nlaciniis fol. linearibus cequilatis apice ipso obtusiusculis » 

 och ncalcare a basi fere cylindrico adpresson _, da den sednare ater 

 skulle karakteriseras af »laciniis fol. lineari-subulatis acutis» och »cal- 

 cape conico-cylindrico adpresso.» Hvar och en, som i naturen ger 

 akl pa" U. intermedia _, skali snart finna, hum den varierar efter lo- 

 calens olika beskaffenhet. Da vaxten fdrekommer pa mera uttorkade, 

 grashevaxta karrftngar blifva bladflikarna betydligt kortare och i folje 

 deraf mera jemnbreda och trubbade, hvilken form saledes ar lemligen 

 olika den, som vaxer pa djupare stallen, ty hos denna blifva bladfli- 

 karne dubbelt sa langa, som hos den andra, och erhalla en afsmal- 

 nande spelsig form. Genom originaiexemplar af U. Grafiana^ af Tit. 

 Graf sjelf samlade vid Klugenfurt, har jag blifvit fullkomligt styrkt i 

 mm ofver tygelse, att den blott och bart utgdr namnda localiorm af 

 (J. intermedia j hvilken formforandring man hos oss nastan lika ofta 

 patraf'fur som intermedia sjelf. Hvad den angifna olikheten i afseende 

 pa sporren hos dem bada betrafifar, s§ ar skillnaden sa yttersl fin, 

 att den knappt bordt upplagas i diagnosen. Dessutom varierar ofta 

 sporren hos V. intermedia nagot till sin langd, d& i fdljd deraf dess 

 form i dfrigt afven blir n§got olika. 



