50 



siska arbete, pom jemte Kochs Synopsis Florce Germanicce 

 utgoY hufvudverket for Central-Europa. Det torde hiir vara 

 lampligt alt fasta uppmarksamheten pa dess betydelse och for- 

 hallande till sina foretradare. 



Under Tournefortska perioden bcarbetades franska floran 

 med stort intresse och flera af dess special-floror ega annu 

 varde sasom Magnolii Botanicon Monspeliense , Garidells 

 Plantes cl Jix , Mappii och Linders floror Ofver Elsas, men 

 framfOr allt Vailluntii Botanicon Parisicnse. Efter Linneaq- 

 ska reformationen har delta nastan upphOrt, ty Gouans och 

 nagra fa andra speeialarbeten aro af underordnadt varde. Un- 

 der det Botaniken i he!a Europa och strangast i Spanien och 

 England slot sig till Linneanska reformen, framgick den i 

 Frankrike pa en egendornlig bana. Man tog derfore i all- 

 manhet fdga not is, om hvad i Frankrike framstalldes, sa att 

 franska bestamningar, om an aldre, vanligen tillbakasattes, 

 och nekas kan icke, att Adansons barbariska och Aublets ka- 

 raibiska namn i visst afseende raltfardigade ett sadant fdr- 

 farande. Men a andra sidan ignorerade franska skolan, somnu 

 uteslulande egnade «=ig at exotiska vUxiernas sludium, nastan 

 allt, som efter Linne framstalldes i andra lander, och till en 

 del finner man dertill annu spar i Drcandoiles Flore Fran- 

 raise, som atervackte intresset for Franska Florans studium, 

 ty under hela foregaende perioden egde man icke annat ar- 

 bete ofver Franska Floran, an Lamacks aldre Fl. Francaise, 

 hvaraf Decandolles egentligen var en omarbetning. Loiseleurs 

 nara samtida Flora Gallica , skrifven efter Linnes system och 

 monster, inneholl atskilligt af storre varde, men Mutells fran- 

 ska flora ar en mindre tillftjrlitlig compilation. — Forst i sitt 

 Systema och i sin Prodromus flfvergick Decandolle till en 

 mora universell behandling*) och a andra sidan borjade man, 

 sedan R. Brown forklarat si^ for Jussieuska methoden, att 



Grunddragen af Pi tea Lappmarks Vctxl-fysiognomi fir numera of- 

 yerflfidig, da i Bert. Not is. 1856 M 11 — 12, hvilka da cj annu kom- 

 mit till Upsala, en sadan redan ar inford. 



*) Slundom tycker man sig likval mark a etl bemodande att undan- 

 skjuta Linnes bestamningar t. ex. Baltimora wemedan den ej vaxer 

 vid staden Baltimore)), fast den ar tillegnad den Baltimore, till hvilken 

 Mantissa II ar dedicerad — eller att onodigtvis draga dem i tvifvel 

 t. ex. Senecio eruccefolius och sarracenicus, Crepis vire?is m. fl. 



