48 



villosus Pers. och hans Rk. anguslifolius en smalbladig 

 form af Rh. major, 



4 5. Globularia vulgaris L. ar en fcranderlig vaxt, som 

 redan Tabernagmontanus*) skilde i trenne arter: Bellis coc- 

 rulea (vulgaris), hviiken ar den Oiandska eller Gl. spinosa 

 Willk., Bellis coerulea apula och B. coerulea monspeliensis, 

 hviiken ar Gl. vulgaris Willk.; men redan C Bauhinus i 

 sin Pinax p. 242 anmarkte, att dessa endast aro variete- 

 ter, en asigt, som delades af a!la foljande Botanister och 

 faststalldes af Linne. Del berodde saledes heit och ballet 

 pa en forvexling, som Sjttetrand i sin forteckning pa Olands 

 vaxter riktigt anmarkt, atl Wilikomm i den stOrre eller var 

 vanliga Svenska form trodde sig aterfinna G. spinosa L. , 

 hviiken ar en utmaikt va! skild art och redan tydligen be- 

 skrifven af C. Bauhinus under namn af Bellis coerulea spi- 

 nosa, men af Wilikomm besktefs sasom ny: G. dicifolia. 

 Bland sednare fdrfattare har De Candolle fil. i sin Prodro- 

 mus aterstallt den akta G. spinosa och skiljer, liksom Gren. 

 & Godr. m. fl. , G. vulgaris och' spinosa Willk. icke ens 

 sasom varieteter. Fran Gotland har jag setl exemplar full— 

 komligt motsvarande Willkomms G. vulgaris, men vigtigast 

 Br, att den sistnamnda uppvHxte i harvarande uadgard af 

 fro'n, samlade vid Resmo, Willkomms vaxlstalle for sin G. 

 spinosa. Men foljande ar, da roten och hela vaxten blifvit 

 starkare, ofvergick den tili Willkomms G. spinosa. 



16. Plantago minor Fr. har i harvarande Bot. Trad- 

 g&rd visat sig vara perenn, sa att den, sadd tidigt i bank, 

 icke ens blommat ftirsta aret, hvilket afven Sjostrand an- 

 markt vara forhallandet pa Oland. Plantago tenuifolia 

 W. K., som med densamma blifvit foYvexlad, ar deiemot en 

 planta fugax. Sadd pa fritt land , blommar den redan i 

 Juli och ar i Augusti fullkomligt forvissnad med mogna frtJn. 



17. Af Cornus sanguinea forekommer en utmDrkt va- 

 rietet, beskrifven under narnn af C. latifolia i ROm. & Schult. 

 Mant, Vol. IV. p. 250. Den odlas i harvarande tradgard, 

 sannolikt af Svenskt ursprung. Sasom icke anmarkt i 



*) Se Tabernifim. Kreuterb. edit. 1625. II. p. 43 — 44. Besynnerligt ar, 

 att man fdrbisett dessa ganska kanneliga figurer, som Linne citerar; Linnes 

 Globul. vulgaris a. ar var Svenska, bans y. Willkomms Gl. vulgaris. 

 Tabernaemontanus och alia aldro betrakta afven var som hul'vud-arten. 



