66 



denna art Sr den enda af alia Spargania foliis triquetris 

 (= Svenska allmogens: Treeggan, TrSggjan), af hvilken man 

 med salcerhet kanner nagon forma ftuitans, hvarforutan 

 dess hufvudsakliga fOrekomst i rinnande vatten , da Sp. ra- 

 mosum och simplex fOretiadesvis trifvas i stillastSende, ej 

 torde bora lemnas utan alit afseende. 



Hvad Sp. hyperboreum eller rdttare Sp. submuticum 

 (Hn.) betraflar, sa ar densamma i Fr. Bot. Uifl. I. ed. 2 p. 274 

 anford under namn af Sp. angustifolium Michx. Ehuru det 

 val ar mojligt, att sa ar forhallandet, 5r dock delta val ej 

 annu fulit afgjordt, och kan ondast afgoras genom granskning 

 af original- exemplar. Michauxs korla beskrifning lemnar 

 harutinnon fOga upplysning; vaxestallet bin omnibus^ 3r der- 

 emot foga passande. Naturligtvis har denna art intet alt gOra 

 med den Ny-Ho'landska Sp. angustifolium R. Br., som af 

 Sprengel bliivit hnpblandad med Michauxs art. 



Slutligen vilja vi uppmana Sveriges botanister att under 

 sommaren noga undeisoka. dessa vaxter, isynnerhet for att fa 

 deras geografiska utbredning inom faderneslandet utredd. Sar- 

 skildt galler delta om Sp. nutans, hvars nordliga grans ej 

 vore utan intresse att kanna, Sp. Jluituns och den utmarkta 

 Sp. oligocarpon Angstr. , hvilken ej torde vara sallsynt i de 

 infer- och sub-alpina trakterna samt afven stracka sig nedat 

 medlersia Sverige. De vackra exemplar, som Mag. Larsson 

 och Cand. Km d berg af densamma tagit i Wermland, tyekas be- 

 visa detta och afven fran Helsingland (Hemstanas) tror jag mig 

 hafva sett densamma, samlad af Herr J. A. Wistiom, fastan 

 exemplar en voro for unga, for att med full sakerhet kunna 

 bestammas. — Dessutorn torde Sp. minimi former fOitjena 

 noga gramkas, ty jag tror mig hafva funnit, att under detta 

 namn for narvarande innefattas tvcnne skilda arter. 



JLW teratiar-ofiersigt. 



Flore de France on description des plantes qni croissent na- 

 turellement en France et en Corse, par M. Grenier et 



M. Godron. Tome Troisieme. Paris 1855, 1856. 



(Forts, och slut). 

 Fran slagtet Scilla skiljes ej blott S. maritima (Urginea 

 Steinh.), utan afven S. bifolia bildar ett n^tt slagte , Adcno- 



