67 



acilla, hvaremot Botryanthus Kunth. rattvisligen bibehalles 

 under Muscari. Att Platanthera, Oymnadenia och Coelo- 

 glossum aterforenas med Orchis larer svarligen gillas af dem, 

 som sett de artrika och utmarkta serierna af de forra fran 

 Nord-Amerika, af det sednare fran Ostindien; att Anacamptis 

 forenas med Aceras ar atminstone en orfil mot sliigtnamnet. 

 Fran allman systematisk synpunkt sedda, rnaste alltid dessa 

 slagten blifva vida utmarktare an de talrika slagten med en 

 enda art, som bildats af Aira och Airopsis. For bestam- 

 mandet af grasen fasta forfattarne synnerligast uppmark- 

 samhet pa formen af caryopsis (som ock skett i Nov. Mant. 

 Ill) sasom en hogst vigtig, men hittills obegagnad karakter. 

 Gruppen Avenacece fordelas haritrenne: Airopsideae, Ave- 

 naceae och Trisetacece ; Linnes Aira i sin sanna och pri- 

 mitiva mening benamnes har Deschampsia, ehuru hvarenda 

 art, som Linne upptog i sin Flora Lapponica, hvarest slag- 

 tet forst bestamdes, hor hit, och ingen af de nyares Airae 

 var honom da kand; af Koch och flera aldre hanfordes de till 

 Avenae. Dertill kommer namnets etymologi af aigio, extollo, 

 hvilket ar lika passande for de hogvaxta arterna i vara bergs- 

 och fjalltrakter, som olampligt for pysslingarna fran S. Eu- 

 ropas hafsstrander. Sa kallas afven de mest akta Bromi 

 och som typ for detta slagte fran aldsta tider ansedda ar- 

 terna efter Parlatore for Serrafalcus, och namnet Bromus 

 ofverfores till arter, af aldre Forf. raknade till Festuca (Sche- 

 donori PB. ex. em. Gaud.). Vulpia skiljes fran Festuca 

 (de talrika arterna aro utmarkt val framstallda) , men Aegy- 

 lops forenas med Triticum, emedan de sins emellan bilda 

 hybrider. 



Att narmare redogora for mera enskilda forandringar i 

 nomenklatur och artbestamning, utan att uppgifva och granska 

 grunderna for desamma, anse vi mindre lampligt, da de, 

 hvilka dessa kunna gagna, visst icke underlata tillegna sig 

 detta klassiska arbete; for andra skulle det mera skada, 

 emedan det afleder uppmarksamheten fran det mera vasent- 

 liga. I fragan om artbestamning tillhora forfattarne centern 

 och forbiga derfore en mangd arter af Jordan och andre, till- 

 horande yttersta venstern. Yttersta hogern har efter G. F. 

 W. Meyers dod knappt nagon representant, fast jag ar nu 

 vid den alder, da man heist ofvergar dertill. Ty Walker- 

 Arnott (Engl. Flora) synes foga sysselsatt sig med de Euro- 

 peiska vaxternas undersokning, utan mer med de exotiskas; 

 bland dessas bearbetare finnes knappt nagon center, utan 

 blott bada ytterligheterna, I nomenklaturen erkiinna Forf. 

 prioritetsprincipen, men icke den abstrakta, utan den med 

 forstand tiliampade, ehuru i enskilda fall atskilligt kan vara 



