81 



gracile inter polystachia, hoc inter vaginata»), som genom dot 

 utdraget-elliptiska axet med de bredt hinnkantade fjallen 

 mest beslagtad med E. vaginatum , mellan hvilka bada E. 

 rufescens och E. medium ytterligare bilda sammanfattande 

 leder. 



Granskar man nu dessa arter, sa kan det icke nekas, 

 att de pa det allra narmaste med hvaranira sammanhanga 

 och bilda en enda i att naturlig form-sei ies. Betrakta vi forst 

 det, som mest faller i ogonen hos dessa Eriophora , nemli- 

 gen axuilens farg och form, sa se vi for densamma tvenne 

 typer: den hvita och ro'da *), den hemisphaeriska , vid basen 

 jemna, och den qvast- eller plym-lika, vid basen mer eller 

 mindre sammandragna. Af ena serien (med nedtill afsmal- 

 nad ull) aro: E. vaginatum (hvit), E. Calhtrix (rtidaktig) 

 och E. russeolum (rod); af den andia: E. capitatum (hvit), 

 E. medium (rodaktig) och E. rufescens (rod). I afseende 

 pa straet ar E. vaginatum den mest tufviga och E. capita- 

 turn den med de stoYsta rotskotten. Mellanlankarne utgoras 

 af E. Callitrix (tufvig, med \ — £ uppratta, ytterst korta 

 sidoskott), E. rufescens och E. medium (der de stundom 

 3ro mera tydliga) och slutligen E. russeolum (hos hvilken 

 de val Sro nog langa, men nastan alltid sterila). Det blom- 

 mande axets form och fjallens con.^istens ar ock af tvenne 

 slag: elliptiska ax med triangulara, hinnkantade fjall hos E. 

 vaginatum och E. russeolum — halfklotformiga ax med 

 spetsade fjall hos E. vaginatum och E. medium. Medelform 

 aro a ena sidan E. Callitrix, a den andra E. rufescens. 

 Likaledes med st&ndarknapparnes form och langd. 



Fraga uppstar da: bor man anse dessa nu omordade 6 

 species vara val distincta arter, eller aro de framalstrade 

 af olika lokaler och blott former, mer eller mindre tillfal- 

 liga, af en och samma hufvudstam? Val kan man enskildt 

 hysa den ftirmodan, att i ett land med sa skiftande natur- 

 beskaffenhet som Lappland jordgrunden och klimatsforhallan- 

 den skola utofva ett ej ovasendtligt inflytande pa vaxternas, 

 sardeles de lagres och allmannares (d. v. s. de for de mesta 

 olikheterna mest utsattes), yttre habilus och delars former; 



*) Afven bland Phyllanthela synes samma serier fdrekomma; till 

 den med rdda ullen hdrer t. ex. E. virginicum L. 



