126 



upptacka en enda hanblomma ibland honblommorna, hvilka 

 sednare i temiigen stort antal forefunnos, men blott till en 

 ringa del lemnade mogna frc'n. 



Smiths iakttagelser med Celebogyne ingaf Naudin den 

 tanken att undersoka, hvad skulle blifva af isolerade hon- 

 stand af Mercurialis. Ganska unga plantor blefvo fore 

 blomningen planterade i krukor och dessa stallda dels i ett 

 glashus, dels i den ofvan omtalade kammaren. Omstandig- 

 heterna voro afven bar af den beskaffenhet, att omojligt 

 nagon beblandning med frOmjdl af arten kunde antagas. Alia 

 dessa stand, atta till antalet, alstrade ett oerhordt antal 

 honblommor, utaf hvilka en del, omkring 50, lemnade val- 

 bildade frukter med embryohaltiga frdn, som detta £r full— 

 standigt grott. Afven har kan forsakras, att dessa vaxter 

 icke frambringade nagra hanblommor. — Sasom rnotstycke 

 till den haraf vunna erfarenhet borttog Naudin fran tva 

 stand af Bicinus, af hvilka det ena befann sig i grannska- 

 pet af likartade vSxter, men det andra tillrackligt lange 

 varit utan bertiring med pollen, alia derpa befintliga han- 

 blommor, som funnos i itskilliga utvecklingsstadier. Alia 

 honblommor folio nu efter hvarandra af, utan att siitta frukt , 

 och dock kande man med viss grad af sannolikhet hvad 

 det ena af de bada standen betraffar, alt det kommit i be- 

 rOring med nagra pollenkorn. Har aro saledes 3 Euphor- 

 biaceer, af hvilka en monoik icke fruktificerar utan befrukt- 

 ning, och tva andra dioika, hos hvilka fron utan tillhjelp af 

 . pollen otvifvelaktigt bildas. 



Ar 1854 observerade Naudin pi en af murar och 

 pallisader innesluten plats ett helt allena staende honstand 

 af Bryonia dioica, hvilken ibland de tusende blommor, 

 sona den frambragte, hade satt ett temiigen stort antal fruk- 

 ter, ehuru i hdgst ringa ftirhallande till blommorna, och 

 hvilka frukter afven mognat. Dessa frukter innehollo val- 

 bildade frOn, hvilka satta i November i ett varmhus, ganska 

 bra uppkommo. 1855 fiuktificerade dessa honstand af Bry- 

 onia sasom ftjregaende ar och under samma forhallande; 

 desslikes afven 1856. Under tiden undersOktes blommorna, 

 men aldrig fanns nagot spar till standare. Man kunde alltsa 

 fdrmoda, att frukten, som de satte hvarje ar, harrdrde af 

 en genom insekters tillhjelp verkad befruktning, men foljando 



