TUZSON JÁNOS 



összefüggenek, csak a kerületen válnak egymástól el. Ezek a 

 beliasadt szeletek meglehetős hoszúságú sallangok alakjában 

 veszik körül a legyező összenőtt részét. 



Az 1. kép a lemez középső részletét mutatja, a 2. képen 

 pedig szabadon álló szeleteket látunk; a melyeket itt-ott egyes 

 darabokon a középső részszel összefüggésben is sikerült meg- 

 találnom. A szeletek hosszukban sűrűn, párhuzamosan erezvék; 

 egy fél lemez szélességére mintegy 10 — 12 vastagabb és ezek 

 közé egy-egy vékonyabb ér esik. 



A levélnek középső, a hosszú rachis-szal összefüggő része 

 teljesen azonos alakú a Flahellaria longirachis Unger nevű 

 fosszilis pálmai evél-typussal, melyet szerzője az ausztriai Muth- 

 maimsdorf melletti, szintén felső kretakorú képződményekből irt 

 le^ és a melyhez hasonlók Francziaország déli részének és Szilé- 

 ziának felső krétakorú rétegeiből is ismeretesek. A mennyire a 

 leírásokból kivehettem, az U n g e r-től leirt levélről nem ismeretes 

 az, hogy lemeze széthasadt sallangokban végződne. Sőt Drude^ 

 a FI. longirachis-t a Phoenicophorium és Verscha/feltia génu- 

 szokkal hozza vonatkozásba, a mely feltevés magába zárja azt 

 a feltevést is, hogy a FI. longirachis szárnyalt levél, a melynek 

 szeletei összenővék és csúcsukon csak fürészfogak módjára állanak 

 ki és továbbá, hogy a lemez csúcsán bemetszett, vagyis kétcsúcsú. 



Az Unger-tól lerajzolt muthmannsdorfi levél alkotása annyira 

 egyezik a ruszkabányai levelek középső részével, hogy azon a 

 nézeten vagyok, hogy ahhoz a levélhez is hosszan bemetszett 

 szeletek tartoznak és így arra a D r u d e hasonlata minden való- 

 színűség szerint indokolatlan. Megerősít azonban ebben a véle- 

 ményljen az is, hogy a szóban levő fosszilis levelek lemezének 

 szélei tőben kétoldalt ívesen görbülnek és nem állanak el mereven, 

 mint a szárnyalt pálmalevelek szeletei. 



Ezek a viszonyok arra a rendszertani következtetésre jogo- 

 sítanak, hogy a FI. longirachis levél nem az Areceae-hez^ hanem 

 inkább a Sabaleae-hez tartozik, de emellet mind a két típusból 

 tartalmaz valamit, a kettő közölt átmenetet képez. 



Kérésemre Schafarzik tanár úr a ruszkabányai érdekes 

 lelőhelyet újabb kutatás alá vette és ekkor töljb újabb levél- 

 részlettel a II. tábla 3. képén bemutatott termés-ágazatot találták, 

 a mely kétségtelenül szintén pálmától származik és minthogy a 

 levelekkel együtt volt, úgy hiszem, hogy a közvetlen összefüggés 

 nélkül is majdnem kétségtelen az ezekhez való tartozása. 



A terméságazaton a kocsány aránylag vékony, itt-ott a ter- 

 mések tövén egy kissé meghajló és rajta nem sűrűen foglalhattak 

 helyett a termések, a melyek, a ránczos felületű lenyomatból ítélve,, 

 húsos bogyók voltak; 9—12 mm. hosszúak és 8 — 9 mm. szélesek. 



^ Iconographia plantarum fossilium. Denkschr. d. mathem.-naturwiss. 

 Cl. d. Kais. Akad. d. Wiss. IV. Wien, 1852. 



* E n g 1 e r - P r a n 1 1 ; Die natiirl. Pflanzen famiüen, II. 3. p. 90. 



