ADATOK MAGYABORöZÁG FOSÖZ.ILIS KLÓRÁJÁHOZ S- 



A tengely párhuzamos, hosszanti kiemelkedést mutat; rajta 

 a lehullott termések ripacsai nem láthatók, a miből következik, 

 hogy a b( gyók vékony, könnyen lehulló kocsánykán függőitek. 

 A bibe helye a bogyók egyikén sem vehető ki tisztán, csupán 

 egy bogyó alr.kja vallott némileg arra, hogy a bibe annak csúcsán 

 vagy csúcsa közelében foglalhatott helyet. 



A levél, a terméságazat és a bogyók leírt alakjából a növény 

 rendszeri ani helyzetére nézve azt következtethetjük, hogy az a 

 Coryphoideae alcsalád Sabaleae tribusához áll a legközelebb. A 

 mi az/al a körülménynyel is összhangban áll, hogy az európai 

 kréta- és harmadkori rétegekben előforduló, eddig ismeretes pál- 

 malevelek mind a Sabaleae tribusra vallanak, a mely ma is nagy- 

 részt az ó-világ palaeotropikus fíóravidékéiiek az északi extra- 

 trópikus flóravidélíkel határos részein van elterjedve. 



Kövületünk szorosabb vonatkozásba az ide tartozó génuszok 

 egyikével sem hozható. Az azonban kétségtelen, hogy a család 

 többi tribusától : a Phoeniceae-tő\, nemkülönben a Borasseae-tól, vala- 

 mint aLepidocaryoideae alcsaládtól is távolabb áll és az is bizonyos, 

 hogy annyira eltérő a tekintetbe jöhető ma elő génuszoktól, liogv 

 a generikus megkülönböztetés indokolt. 



Másrészt azok után, a mennyit e növényről megismertünk, 

 indokolt most már az is, hogy azt a legkülönfélébb Chamaerops, 

 Sahal stb. génuszokkal vonatkozásban álló, illetőleg igen kétes 

 rendszertani értékű, különböző levéltöredékekre vonatkozó Fla- 

 6eí/ana-csoporlból kiemeljük. 



E fosszilis növény-génuszt a magyar tudományos botanika 

 egyik legkiválóbb, elhunyt művelőjéről, Jurányi-ról nevezem el, 

 a typus-név pedig a levélnek részben legyező-, részben szárnyalt 

 voltára vonatkozik. 



A leírt pálma nagyszámú töredékeinek társaságában egy 

 CVecZwena-tipusú kétszikű levél töredékét és egy közelebbről meg 

 nem határozható harasztlevél részletét találtam. 



Cryptomerites hungaricus nov. typus. 



Foliis acerosis paido arcuatis, circiter 7 — 10 mm. longis, acutis, 

 basi dilatatis ; seminibus ca. 8 — 9 mm. longis, utrinque acuminatis, 

 in longitudine costam mediam obsoletam habentibus. 



Rami foliosi et seniina apposite sed disjuncte inventa. 



In formatione ignota prope Dobsina, com. Glömör, Hungáriáé 

 septentrionalis, 



Generi Cryptomeriae affinis. 



A dobsinai jégbarlang előtti katlanszerű völgy lejtőjén fel- 

 tárt agyagpala-rétegből valók a 11. tábla 4. és 5. képén bemu- 

 tatott kövületek.^ 



^ Az egyiket L ó c z y Lajos egyetemi tanár úr küldte, a másikat — a 

 mely Dobsina város gyűjteményében van elhelyezve — mindkét kövület 

 gyűjtője, Jex Simon bányaigazgató úr. 



1* 



