36 SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK 



Jegyzőkönyv a növénytani szakosztály 1908 január 8-án tartott 



CXXXV. üléséről. 



1. Klein Gyula elnök a következő beszéddel nyitja meg az ülést: 

 Tisztelt Szakosztály ! 



Ismét egy új év kezdetén állunk s midőn ez alkalomból a szak- 

 osztály tisztelt tagjait a legjobb kívánságok kíséretében üdvözlöm, egyúttal 

 helyénvalónak tartom rövid visszapillantást tenni és vizsgálni azt, hogy a 

 lefolyt évben milyen volt szakosztályunk munkálkodása és hogy ebből 

 kifolyólag milyen kilátásaink vannak a jövőre nézve. 



Munkálkodásunk hű tükre a mi „Közleményeink" és így ezeknek 

 utolsó — VI. kötetét — elfogulatlanul bírálgatva, azt hiszem, dicsekvés 

 nélkül mondhatjuk, hogy e kötet nemcsak megfelelő, de örvendetes haladást 

 is jelez. Mnlt évben, mint tudjuk, „Közleményeink" új szerkesztéssel indul- 

 tak meg és az átmenet némi nehézségei daczára nemcsak 5 füzetet — 12 

 ívnyi tartalommal — adhattunk ki, hanem az egész kötet teljesen lezárva 

 még az év vége előtt jutott kezeinkhez. 



E hatodik kötet tartalmával szintén meg lehetünk elégedve: eléggé 

 változatos, a mennyiben a növénytan különböző irányaira vonatkozik és 

 azután, hogy benne — a mi nagyon örvendetes — megint egy külföldi 

 szaktársunk dolgozatával találkozunk. 



A közölt önálló közlemények nagyobb része, mint eddig, most is 

 leginkább a honi növényzet megismerésére vonatkoznak. S ez nagyon termé- 

 szetes és jó is, hogy igy van, mert hiszen szakosztályunk egyik feladatá- 

 nak, mondhatom főfeladatának tekinti: előkészíteni azokat a munkálatokat, 

 melyek majdan a magyar flóra megalkotását teendik lehetségessé. De hogy 

 ez végre megvalósulhasson, ahhoz szükséges, hogy erre irányuló munkál- 

 kodásunkba bizonyos tervszerűséget hozzunk be, hogy ne szorítkozzunk a 

 honi növényzetnek megyék szerinti tanulmányozására és az aprólékos fajok 

 keresésére, hanem inkább kezdjük meg most már az egyes növény-formatiók 

 tárgyalását és az elszórt adatoknak egységes szempontból való összefoglalá- 

 sát; a mihez tartozik az is, hogy az eddig leirt fajokat és változatait tisz- 

 tázzuk s így a magyar flóra megalkotásához a biztos alapot megnyerjük. 

 A míg ez nem történik, nem igen várható a teljes magyar flóra megírása, 

 mint azt például a Semsey-pályázat ismételt sikertelensége is mutatja. 



A lefolyt évben szakosztályunknak nagy része jutott elhunyt tudó- 

 sok kegyeletes megemlékezésében. így 1907 márczius 22-én Dió.szegi- 

 ünnepélyt rendezett és november 3-án résztvett a debreezeni „Csokonai-kör" 

 által Diószegi és Fazekas megörökítését czélzó emlékmű leleplezésé- 

 ben, így kétszer rótta le szakosztályixnk a kegyeletes tisztelet adóját azok 

 iránt, a kik 100 évvel ezelőtt, mint elsők, a tudományos botanika magyar 

 nyelven való hirdetői voltak. 



Majd 1907 május 23-án szakosztályunk az állattani szakosztály kez- 

 deményezésére közös ülésben ünnepelte Linné emlékét születésének 200-ik 

 évfordulója alkalmából s ezzel részt kért magának abból az ünneplésből, 

 melylyel az elmúlt év folyamán az egész művelt világ áldozott Linné 

 emlékének. 



Mindez mutatja, hogy szakosztályunkban élénk tevékenység ural- 



