A CÖNVALLARIA- ÉS OPHIOPOGON- FÉLÉKRŐL 47 



szűkebb értelemben vett Co7ivalla7'ia~íé\ék {Convallarinae) alcso- 

 portjában az epidermisz és edénynyaláb közé eső szövet a meso- 

 phyllhez hasonló, cliloropliyllt tartalniüz. Általában a legegysze- 

 rűbb szerkezetű. 2. Az Aspidistrinae levelében a föér erősen 

 kiemelkedik s abban egynél több edénynyaláb húzódik végig. 

 3. Az Ophiopogon-iélé'k levele a Convallarinae leveléhez ha'-onló, 

 de a főbb erek mentén hypoderma van. A sztereoma a leptomát 

 több részre osztja. A mesophyll részben paliszádra emlékeztet. 

 Megjegyzem, hogy az Englerféle rendszerben a virág alkotása 

 miatt a Convallarinae alcsoportjába osztott Theropogon levele 

 morfológiai és anatómiai szerkezete szerint iz Ophiopogon-f élek- 

 hez átmenetet létesít. 



A Convallaria majális leveléről külön meg kell emlékezni, 

 mert ez könnyen rendszertani tévedésre adhat okot. Ugyanis 

 némi tekintetben sokkal jobban a Parideae és Polygonateae levci' 

 léhez hasonlít, mint saját rokonai leveléhez, mert aránylag zsenge- 

 szövetű, összes sejtjei aránylag nagyok és vékonyfalűak. Ezt 

 azonban nem szabad rendszertani következtetésekre felhasználni, 

 hanem inkább biológiailag magyarázható. Ugyanis a Convallarieae 

 és Ophiopogonoideae vizsgált fajainak levele mind örökzöld, csak 

 a Convallaria majális levele nem az s ebben a hazai Parideae 

 és Polygonateae levele hasonlít a Convallaria leveléhez. 



Az egyes fajokra vonatkozó részletes adatok a következők: 



a) Convallarinae alcsoport. 



1. Convallaria majális. Keresztmetszeti képen a kétágú 

 villa-alakú hadromát apró s kissé vastagfalú, színtelen sejteL'ből 

 álló szövet kíséri, mely jóformán a felső epidermiszig nyúl. A 

 leptomát erösebb sztereoma kíséri. 



A felső és alsó chlorenchyma vagy három sejtsorú. A viz- 

 tartószöveí csak egy, jól észrevehető, de azért nem nagyon éle- 

 sen határolt sejtsorból való. Az összes mesophyllsejtek általán 

 elliptikus alakúak keresztmetszeti képen, még pedig a levéJ szé- 

 lességi irányában nyúltak. 



Az alsó epidermiszsejtek kifelé is befelé is gyengén dom- 

 borulnak ; felületi képen hosszuk körülbelül úgy aránylik l szé- 

 lességükhöz, mint 3 — 6:1. 



Külső, valamint igen alacsony belső lélegzési odu van ; 

 szájnyílások fölül is alul is vannak. 



Az összes szövetek, különösen az epidermisz és az összes 

 mesophyllsejtek aránylag zsengék, az egyes sejtek aránylag 

 nagyok és vékonyfalűak, a mi a szerv rövid, egynyári életére utal. 



2. Speiranthe convallarioides. A leptomát alkotó elemek 

 falai igen erősek. Vastag sztereomaköteg is kíséri azt. 



A felső chlorenchyma 2—4, az alsó 2 vagy több sejtsor- 

 ból, a víztartószövet 1 — 2 sejtsorból áll s teljesen színtelen. 



A felső epidermisz sejtjei befelé domborodnak. Felületi 

 képen hosszuk (=^ h) körülbelül úgy aránylik a szélességükhöz 

 (=sz) mint 3 — 7: 1. 



