52 BERNÁTSKY J. 



nagyok, a faelemek szűkek, a leptomaelemek feltűnően tágíik. 

 Itt sok faedény van egymás mellett, ezek ritkásan vastagodot- 

 tak, többnyire csavaros vagy átmenőleg hálózatos vastagodásnak. 

 A bélparenchy mában a sejtfalakon sok a tág gödörke. Az 

 edénynyalábokkal szomszédos bélsejtek hosszúakra nyúltak, némely 

 esetben gyengén prosenchymatikus alakúak. 



4. Aspidistra elatior. Az epidermisz nem barna, hanem 

 sárgás színű. Másodlagos paráskéreg csak ott áll elő, ahol a 

 rliizomán eredő levél elhal s lehull, tehát levélnyom helyén. A 

 színtelen kéregparenchyma vastag, 20 — 30 sejtsor is alkotja. 



Az endodermisz épen hogy megismerhető. Az alatta követ- 

 kező, legkülső bélsejtek egyike-másika nagy perforácziókkai bír. 



Az edénynyalábok túlnyomó része koncentrikus szerkezetű. 

 Faedény vajmi kevés van. A hadroma ugyan tekintélyes kifej- 

 lődésű, elemei tágak, de főleg csak tracheidák és faparen- 

 chyma van jelen, holott az edények szűkek, igen vékonyfalúak 

 s ritkás vastagodásúak, többnyii'e sűrűn vagy ritkásan csavaros 

 vastagodásúak. Ami lépcsőzetes s még inkább gödörkés vastago- 

 dása faelem van, az tracheida meg faparenchyma. 



5. Liriope graminifolia. A vékony, hosszú hajtásban az 

 endodermiszgyűrű igen feltűnő. A szomszédos kéregréteg egyik- 

 másik sejtje nagy mértékben gödörkés vastagodása, kiválóan 

 vastag s azért nagyon feltűnő, szembeötlő ismertető jelt nyújt. Az 

 endodermisz befelé átmegy egy igen sokrétegű sztereomagyűrűbe, 

 melynek sejtjei a középponti bél felé fokozatosan tágulnak s 

 falaik vékonyodnak; itt-ott mélyebben bocsát be vastagfalú sej- 

 tekből alkotott sugarakat. Benne fekszik 20-nál több edénynyaiáb, 

 különösen a benyúló sugarakban. A középponti lágy bélben nincs 

 edénynyaláb. A sztereomagyűrű a bélszövet kerületi sejtjeiből 

 alakúi. Az Ophiopogon jahiiran gyökeréhez nagyon hasonlóan itt 

 a kerületi bélszövet sejtjei vastagfalúak, a czeutrális bélszövet 

 sejtjei vékonyfalúak. 



A vastag rhizomahajtásban nincs sztereomagyűrű. A trachei- 

 dák igen erősek, szabálytalan lefutásúak. 



6. Theropogon paliidus. Erős, rövidhajlásokból áll. kz 

 oldalágak szintén rövid internodiumokkal bírnak, de ezekben 

 legalább sztereomagyűrű mutatkozik. 



A vastagabb rhizomarészekben nincs sztereomagyűrű. Vas- 

 tag párás kéreg van. A nagyszámú szórt elhelyezésű edénynyaláb 

 koncentrikus szerkezetű. A 3—4 rétegű tracheidagyűrű pettyes, 

 vagy sűrűn hálózatos vastagodása elemekből áll. 



7. Ophiopogon jaburan. Rövid hajtásokból áll. A számos 

 edénynyaláb vastag. Á leptomot 3—6 íracheidacsoport veszi körül. 

 A középhenger kerületén az edénynyalábok egymással majdnem 

 összefüggnek, olyan sűrűn vannak ; onnan lefelé indulva foko- 

 zatosan ritkulnak. A paráskéreg igen vastag. 



8. OpMopogon japonicus. Paráskéreg van, vagy 3 s több 

 sorból áll. Sejtjei azonban radiális irányban nyúltak. Az edény- 



