SZEMÉLYI HÍREK 77 



SZEMÉLYI HÍREK. 



KMET ANDRÁS EMLÉKEZETE (1841—1908.) K m e t András, 

 volt berencsfalusi plébános, a turóc-szent-mártoni tót múzeum-egyesület 

 elnöke, folyó évi február hó 8.-án halt meg- 67 éves korában. 



Kmet András Szénásfalun, Bars megyében született 1841 

 november 19.-én. Középiskolai tanulmányait Selmeczbányán és Rima- 

 szombatban végezte, majd papnövendék lett Esztergomban, hol 1865. 

 márczius 8.-án szenteltek pappá. Szénaváron (Hont m.) való rövid tar- 

 tózkodása után Kormosón, 1877 óta pedig Berencsfalun, Hont megyé- 

 ben, Selmeczbánya közelében lelkészkedett, 1906 júliusa óta haláláig 

 Turócz-Szent-Mártonban, mint az ottani tót múzeum-egyesület elnöke 

 működött. Irodalmi munkásságát egjházi enűékbeszédekkel, majd később 

 arehaeologiai tárgyú czikkekkel kezdte; a botanika terén 1882 óta 

 működött. Tudományos munkálkodásának színtere Selmeczbánya kör- 

 nyéke s leginkább az ottani Szitnya hegyvidéke volt, melynek növény- 

 zetét szorgalommal kutatta, emellett állandóan régészeti tanulmányait 

 is folytatva. Hont vármegye északi részének növényzetét az ö herbá- 

 riumában találjuk legjobban képviselve. Különösen Selmeczbánya kör- 

 nyékének rózsáit tanulmányozta nagy előszeretettel, igen sok új alakot 

 Írva le onnan s felfedezve és tisztázva például K i t a i b e I Ro^a reversa- 

 ját is. Rózsagyiijteményének átrevideálása czéljából Haynald kalocsai 

 biboros-érsek herbáriumában is huzamosabb ideig búvárkodott. Leg- 

 nagyobb buzgalommal azonban Selmeczbánya környékének gombáit 

 gyűjtötte, melyeknek nagy tömegét nem lévén képes egymaga áttanul- 

 mányozni, más nevesebb mykologusoknak, leginkább Baumler-nek, 

 S a c card o-nak, B r e s ad ol a-nak küldözgette, kik Kmet gyűjté- 

 seinek eredményeit külön czikkekben is ismertették. ^ Herbáriumát, 

 melyben gazdagon volt képviselve az európai és amerikai íióra, s mely- 

 ből igen sok cserepéldány is került a különböző herbáriumokba, a 

 turócz-szent-mártoni lót múzeumnak ajándékozta. 



A Selmeczbányán huzamosabb időn megfordult botanikusaink úgy- 

 szólván valaxiennyien ismételten fölkeresték őt vendégszerető falusi 

 magányában s tanulták megbecsülni nyilt. őszinte modorát, derült 

 kedélyét, s szives készségét, a mellyel mindenkinek, a ki hozzáfordult, 

 útbaigazítással, tanácscsal szolgált. Éles megfigyelőképessége, folytonos 

 szorgalma, s ezek következtében a tudomány több ágában való jártas- 

 sága nevét különösen az északnyugati felvidékén ismertté tették. 



Botanikai tartalmú irodalmi munkássága, egyes népszerű, tót 

 újságokban megjelent czikkeken kívül a következő : 



Daktoré odchylky u rastlin (Slovenské Pohlady. II. évf. 1882.) 



Rosa Pokornyana. (Uhorské Noviny I. (1883.) 1. sz.) 



Prunus insititia. (U. ott. 2. sz.) 



^ így többek közt B a u m 1 e r J. czikkei a „Verhandlungen der zoo- 

 logisch-botanischen Gesellschaft" 1888— 189 1-ik évfolyamában, továbbá S a c- 

 cardo, D. : Contributo álla flóra micologica di Schemnitz. — Atti della soc. 

 Veneto-Trentina. Ser. II. vol. III. (1896). 



