t • ^ 



NÖVÉNYTANI KÖZLEMÉNYEK 



A KIR. M. TERMÉSZETTUDOMÁNYI TÁRSULAT 

 NÖVÉNYTANI SZAKOSZTÁLYÁNAK FOLYÓIRATA 



VII. KÖTET. 1908. 3. FÜZET. 



Szurák J. : Adatok Északmagyarország moha- 

 flórájához* 



Majd egy negyedszázad választ el attól az időtől, a mikor 

 Hazslinszky Frigyes „Magyar Birodalom Mohflórája" (Buda- 

 pest, 1885.) czímü műve megjelent. Azóta a magyar mohaflóra 

 névsora úgy magyar, mint idegen botanikusok közlései nyomán 

 — kiknek adatai részben a hazai, részben a külföldi szak- 

 lapokban láttak napvilágot — tetemesen megnövekedett. Ezen 

 hosszú idő alatt számbaveendő anyag gyűlt össze a különböző 

 hazai herbáriumokban is, mely eddig sem feldolgozva, sem 

 közölve nem lett. Ezen adatoknak és anyagnak Eszakmagyar- 

 országra vonatkozó részét kivánom egybefoglalni és feldolgozni, 

 kiegészítve saját gyűjtésemmel. Jelen alkalommal csak a Lőcse — 

 Lublói hegység déli részén több éven át gyűjtött anyagot teszem 

 közzé. 



Idevágó anyagot az irodalomban keveset találtam; maga a 

 fáradhatatlan Hazslinszky is csak egy néhány adatot említ, 

 jelzett briologiai művében. Egyetlennek mondható, ki ezen vidék- 

 ről adatokat nyújtott Greschik Viktor lőcsei igazgató-tanító ; 

 adatait részben Matouschek,^ részben R ö 1 1'^ publikálta. 



A Lőcse — Lublói hegység a Poprádvölgy jobb oldalán 

 északkelet-délnyugat irányban halad. Fenyvesekkel és szántóföl- 

 dekkel borított hegyhátakból áll, melyek gerinczének közép- 

 magassága 1000 m. körül van. A Jávorhegytől a Kereszthegyig egy- 

 séges gerincz alakjában vonul, de aztán úgy északon, mint délen 

 két-két tagra oszlik. Míg az északi ágak megtartják a gerincz 

 magasságát, addig a déliek ellentétes irányban tartanak s rögtön 

 ellaposodnak. A déli elágazás nyugati tagja félkörben haladva, 

 mint felszántott hegyhát, a Poprád völgyében elvész, a keleti 

 kar, szintén ellaposodva, Szepesváralja mellett végződik. A Poprád, 

 Hernád, Tarcza völgyeitől határolva önálló, egységes hegység- 

 ként tűnik fel, melynek egyöntetűségéhez még geológiai felépítése 

 is nagyban hozzájárul. Anyagát, mely kárpáti homokkőből áll, a 

 harmadkor hordta össze, csak keleti ágának végére telepedett 



1 Verhandlungen d. k. k. zool. bot Gesellschaft in Wien, 1900. Bd. L. 

 p. 221. 



2 Hedwigia 1904. Bd. XLIH. p. 132. 



8 



