EGY RITKA EUPHORBIA-PAJUNKRÓL 121 



Tekintettel a föntebb vázolt előfordulási körülményeire, az 

 E. angustifrons egy érdekes s eleddig ritka példa arra, hogy 

 valamely növény phylogenetikai leszármazása, az új hybrid kelet- 

 kezése, mennyire függ a külső élettani körülményektől. Ha 

 ugyanis a homokhoz vagy homokkőhöz kötött E. gerardiana s 

 a lösztalajt vagy meszet kedvelő E. glareosa nem találkozik 

 homok és lösz, illetőleg liomokkö és mészkő határvonalán, akkor 

 hybridjük aligha áll elő. Ez az eset egyúttal útmutatásul szolgál 

 arra, hogy két különböző kőzet vagy talaj találkozási helyeit 

 érdemes feszült figyelemmel átkutatni, az ott esetleg előforduló 

 növényhybridek megállapítása czéljából. 



(A szakosztálynak 1908. januárius 8-án tartott üléséből.) 



Mágocsy-Díetz S. : A fenyő feletti bükkrégíó 



magyarázata. 



A niult év folyamán az Erdészeti Lapok-ban hazánk egyik 

 jellemző iiövényföldrajzi jelenségének olyan magyarázatát kísé- 

 relték meg, a mely kell, hogy a növényföldrajzzal foglalkozók, 

 figyelmét magára vonja és éppen ezért emlékezem meg róla. 



Nevezetesen 1904. év szeptemberében Fekete Lajos 

 érdemes szakemberünk és az erdészeti növényföldrajzi megfigye- 

 lések vezetője a következő kérdést intézte az erdészekhez: „vájjon 

 mivel magyarázható meg a lúczfenyő felső tenyészeti határának 

 leszorítása a napos oldalon hazánk keleti és délkeleti hegysé- 

 geiben?" Béky Albert^ a kérdéses jelenséget a szél hatásának 

 tulajdonítja. „Délkeleti hegységeinkben az uralkodó szél, a mely 

 egyszersmind a romboló és sorvasztó is, a délnyugati." „A régibb 

 idők pusztítása után, az erdő viszont mindenütt igyekszik fölfelé 

 a tenyészeti határig, s hogy a kérdéses helyeken nem tudott a 

 napos oldalakon, az árnyas oldalakon tett előhaladásával lépést 

 tartani, ezt kizárólag a délnyugati szél sorvasztó hatásának 

 tulajdonítja." ,,A szél egyebütt is közbejátszik a fatenyészet 

 határának megszabásánál, s hogy ez eddig nem tűnt fel, csak 

 az lehet a magyarázata, hogy az uralkodó szél az árnyas olda- 

 lakat éri s itt többnyire beleolvad a hatása a napfény és meleg 

 kisebb mértékének az eredményébe." 



Ugyancsak a kérdés megfejtésével foglalkozik Nagy 

 Imre^ is Szerinte ugyanis „a Kárpátokban rendszerint fenn 

 találjuk a lúczfenyőt, lejjebb a jegenyefenyőt és bükköt ; a Velebit- 

 hegységben és a Kapellán mindez fordítva van, mert a magas- 



^ Erdészeti Lapok XLVI. évf. 1907. p. 958—9. 

 - Erdészeti Lapok XLVI. évf. 1082. 1. 



10* 



