A FENYŐ FELETTI BÜKKRÉGIO MAGYARÁZATA 123 



K. T. ezt a folyamatot személyes tapasztalata alapján írja 

 le és hatásában annyira eredményesnek tartja, hogy ezáltal 

 „egyéb körülmények folytonos közreműködése mellett a lúcz- 

 fenyőnek felső tenyészet! határa lassanként, nemcsak lejebb 

 szoríttatik, hanem némelykor a lúczfenyő a helyet a jegenye- 

 fenyőnek vagy a bükknek egészen átengedni kénytelen". Meg- 

 engedi azonban, hogy a lúczfenyő lefelé vándorlásában más 

 körülmények is közre játszanak. 



Nem óhajtok e helyen ezen közvetlen tapasztalatból eredő 

 magyarázattal bővebben foglalkozni, csak megjegyzem, hogy ellene 

 azt a tapasztalatot is fel lehetne hozni, hogy a szárnyas magvak a szél 

 által a hegylejtő magasabb pontjaira is felvitethetnek és hogy hó- 

 olvadáskor a magvak is a hóba sülyedve, lassanként a talajra 

 juthatnak. Erre az eredeti tapasztalatra főleg azért mutatok rá, 

 hogy másokat hasonló tapasztalatoknak közlésére hívjak fel. 



Tudvalevőleg ugyanis, az erdőknek mondhatnám százados 

 változását állítják sokan, újabban azonban mindinkább előtérbe 

 nyomul az a felfogás, hogy az ember beavatkozása az, a mi az 

 erdőt alkotó fajok váltakozását idézi elő. Hazánkban még sok 

 helyen van olyan erdő, a melyet ember keze még nem érintett 

 és látszólag éppen az említett bükkösök azok, a melyek embertől 

 érintetlenek. 



Viszont azonban, az említett magyarázat szerint, valamikor 

 feljebb is tenyészhetett a lúczfenyő és csak a magyarázatban 

 emiitett okokból került alább. Ámde a legtöbb helyen a lúcz- 

 fenyő mégis megtartotta magasabb fekvő helyét az illető magya- 

 rázat daczára. 



Ez a tény az, a mi azt bizonyítja, hogy a sajátságos 

 jelenségnek a magyarázata még más körülményekben is rej- 

 lik. Ezek a körülmények nem olyan egyszerűek, hogy hosszas 

 megfigyelések nélkül megszabhatok volnának. És éppen ezért 

 ezeknek a körülményeknek további kutatása az erdőket köz- 

 vetlen megfigyelő erdészek feladata volna. Bizonyára a kozmikus 

 és terrestrikus tényezők sajátságos alakulásában fog rejleni a 

 nevezett sajátság oka. 



(A szakosztálynak 1908. februárius 12-én tartott üléséből.) 



