124 RAPAICS KAYMUNÜ 



Rapaícs R.: A sísakvirágnemzetség növényföldrajza. ^ 



A sisakvirágnemzetség úgy ökológiai, mint földrajzi tekin- 

 tetben egyike a legjellemzőbb északi extratrópusi nemzetségek- 

 nek. Ökológiai szempontból a sisakvirágok túlnyomó részben 

 mikrotermás növények. Igaz ugyan, hogy sok fajuk él a mezo- 

 söt a hidromegatermikus övben is. azonban ezeket a sisakvirágo- 

 kat sem lehet mező- vagy éppen hidromegatermásaknak monda- 

 nunk, mert ezekben az övekben a havasi és különösen az alhavasi 

 táj a sisakvirágok tenyészeti középpontja. Ökológiai magatartá- 

 sának megfelelőleg, a nemzetség földrajzi elterjedésében mindenütt 

 a ráktérítő fölött marad ; trópusi vagy déli extratrópusi sisak- 

 virág nem ismeretes. 



Kronfeld^ szerint a nemzetség ilyeténszerű földrajzi 

 elterjedésének a sisakvirágok beporzása meg a poszméhek között 

 levő szoros összefüggés volna az oka. Kronfeld véleményét azon- 

 ban, legalább is az ö fogalmazásában, nem oszthatom, mert a 

 poszméhek elterjedése — a mint azt a dolgozatában levő térkép 

 a legjobban mutatja — sokkal nagyobb, mint a sisakvirágoké 

 és mert a nemzetség egyes rokonsági köreinek megoszlása meg 

 a poszméhek között semmiféle összefüggés sem deríthető ki. Ez 

 a biológiai mozzanat tehát nem határozhatja meg a nemzetség 

 elterjedésének tényleges határait, legfeljebb talán gátat vethetne 

 a nemzetség terjeszkedése elé, ha tudniillik a sisakvirágok a 

 poszméhek-lakta terület határait túl akarnák lépni. 



A sisakvirágnemzetség elterjedését más alapon kell értel- 

 meznünk, tudniillik a történeti növényföldrajz alapján. Csakis 

 akkor magyarázhatjuk meg a nemzetségnek és fajainak mai 

 elterjedését, ha az egyes fajok értékét mérlegelve, a nemzetség, 

 illetőleg fajai térfoglalásának történetét megvilágítjuk. 



A mi a nemzetség elterjedését illeti, arra nézve a magya- 

 rázat nagyon is egyszerű, mivel a sisakvirágnemzetség, mint 

 általában az egész Ranunculaceae család, egyik legjellemzőbb 

 csoportja a sarki-harmadkori flóraelemeknek. Hogy így a nemzetség 

 nem lép ki az északi extratrópusi flórabirodalomból, azt egé- 

 szen természetesnek kell tartanunk, mert hiszen éppen azoknak 

 a sarki-harmadkori flóraelemekhez tartozó nemzetségeknek az 

 elterjedését kell külön is megmagyaráznunk, a melyeknek egy- 

 két tagja elhagyta az északi extratrópusi flórabirodalmat. 



A nemzetség elterjedésének értelmezésénél sokkal nehe- 

 zebb feladat a sisakvirágok egyes rokonsági körei és fajai elter- 



' Szerző ezt a dolgozatát, amelv „A sisakvirágnemzetség rendszere" 

 czimü dolgozatának (L. Növényt. Közi. VI. (1907.) 137—176.) folytatása, 

 előadta a növénytani szakosztály 1907. november 13-án tartott ülésén. 



=* E n g 1 e rs Bot. Jahrb. XI. (1890) 19. 



