A SISAKVIRAGNEMZETSEG NÖVENYFÖLDRAJZA 



127 



ACONITl GENERIS. 



6 — Subsectio 



7©©5©©00 



8 — X — X — X Sectio 



9 — 



Antochora \ Sectio \ Subgenus 



Deinorrhizum . ( Bisma. í Tuberaeonitum. 



Galeata. i ^ , ^^ 



-r . ) bubffeiius Faracomtum 



Lycoctonum. ) 



és Eszakamerikát. Azok a szekcziók, a melyeknek Nyugatszibéria 

 volt a harmadkorban a középpontjuk, egyrészt a Hanhájt övező 

 hegységek mentén húzódtak egészen a Himalájáig ; még pedig 

 Kínán és Turkesztánián át egyaránt, a mi rögtön megmagyarázza, 

 hogy ezeknek a szekczióknak elterjedése patkó- illetve gyürü- 

 alakú; másrészt pedig délnyugoti irányban bevándoroltak Euró- 

 pába is. Az a rokonsági kör, a melynek a Bering-tenger melléke 

 volt a harmadkori fejlődési középpontja, tehát a Palmata szub- 

 szekczió, szintén patkóalakban terjeszkedett ugyan ki, elterje- 

 désének egyik ága azonban Ázsia keleti partvonalára jutott el 

 a Himalájába, a másik Eszakamerikába nyúlt le. Ez az oka 

 annak, hogy a Paraconitum alnemzetség, a Napellus^ Camma- 

 rum és Anthora szubszekcziók Amerikában hiányzanak, egész 



