148 



SIMONKAT L. 



Magyar fiiv.-kön3'V (1807) 251. — A. caroliníanum Walt. Flór. 

 caroiina (1788) 251. — A. coccíneum Michx. F. Hist. arb. amer. 

 II. (1810) 203. — Icon in Sargent Silva of North-anier. II 

 (1891) tab. XCIV. Sargent e képe felhasználása mellett készült 

 a 2. ábra.] Hatalmas, 20— 22 méter magasra megnövő fa. Magyar- 

 óvárt Frigyes királyi berezeg erdöszerú kertjében 1898-ban mér- 

 tem egy ilyen fa derekát 1'5 méter magasságban, a melynek 

 2"32 méter volt a kerülete s a melynek ágkoronáját helyeiikint 

 a Viscum album parazita bokrocskái is ellepték. Nag}' fák van- 

 nak belőle Alcsuth királyi berezegi arborétumában is, valamint 

 Budapesten az Orczy-kertben. 



Kultiválják nálunk legalább is az 1800-as évek kezdetétől 

 fogva, de többnyire csak a gyatra porzójú $ kétivaros virágú 

 nemét, a melyen azonban kevés d virágcsomócska is kifejlődik. 

 Ritka helyt van meg a főkép c? porzós-egyivaros virágú himfája 

 is. Virágaiknak leple kettőskörű (Lásd 2. ábra: b.3, c, c^.). Jól 

 kifejlett, csírázásra képes magvakat csupán az olyan helyeken 

 terem, liol mind a kétféle fejlett ivarú neme meg van; igy pl. 

 Budapesten és Magyaróvárott, 



Mindkét nemű fájának virágai kocsányostól együtt piroslók; 

 termősvirágainak kocsányai fiatalon egyenest állók, termésük 

 érlelésekor azonban lekonyulok; porzós-virágainak kocsányai a 

 bimbócsomó pikkelytakarójából kinyúlnak. 



Egy és kétéves ágainak kérge is többé-kevésbbé sötéten 

 pirosló. Levelei színükön fényesen zöldek és meztelenek, fonákukon 

 hamvas-szürkék és főereiken pelyhesek; vállukon szívesek, élükön, 

 öt hasábúak s durván fűrészesek, két alsó hasábjuk kicsiny, néha 

 szinte elenyésző, három felső hasábjuk jó nagy, a legközépső 

 hasábjuk a tőle mintegy 75 — 80'^-nyi hegyesszög alatt elálló 

 oldalhasáboknál alig hosszabb és szélesebb, úgy hogy a levél- 

 lemezek átlag oly szélesek, mint hosszúak, szinte egy szabályos 

 ötszögbe illenének bele. Levélnyelei vörhenyesek, lemezüknél 

 gyakran legalább kétszer hosszabbak, vékonyasak; főbb levél- 

 erei is vörhenyesek. Nálunk márczius vége felé virít. 



Oshona: Eszakamerika atlanti tája Ujfundlandtól Georgiáig. 



5. Acer Drummondi H k. et A r n. in H k. Journal 

 of botan. I (1834) 200. — Drummond juharfája. [A. ruhrum 

 var. Drummondi Sargent Silva of North-amer. II (1891) 109; 

 tab. XCV.] 



Hasonló az előbbihez, de hajtásai és levélnyelei sűrűn 

 pelyhesek, levéllemezei pedig szíves vállból tojásdadok, nagy 

 végső karélylyal és középtájukon alul jobbról-balról egy kisebb- 

 szerű s egy még kisebb karélykával. Fiatalabb leveleinek fonáka 

 is többé-kevésbbé szöszösen pelyhes. 



Őshazája: Eszakamerika Mexiko-öbli tájának mocsaras erdei, 

 cserjései Texastól Floridáig. 



Nálunk kevésbbé kitartó, de az Adria mellékén, igy Fiume 

 védett kertéiben kultiválható. 



