150 



8IM0NKAI L. 



márczius 8 — 10 táján, érett terméseit Alcsuthon 1898 május 

 végén és június elején javában hullatta. 



Levelei sokkal mélyebben és sokkal hegyesebb öblösö- 

 désekkel hasábosak vagy hasogatottak, mint az előző két fajé. 

 Leveleinek sárgás vagy verhenyes nyele, valamint az egész növény 

 meztelen, a levélnyél elég vastag és levéllemezével körülbelül 

 egyforma hosszú. Leveleinek lemeze szinén élénk-zöld, fonákán 

 hamvas-zöld ; vállán gyengén szíves, vagy egyenes, vagy pedig kissé 

 ékforma; élén behasadozott és hegyesen fürészes, hasábjai 

 csúcsain, főkép a hasogatott levelű változatain, jól kihegyzett. 

 Termései nagyok 6'5 — 7 cm. hosszúak, lapos, hosszúkás mag- 

 rejtő részszel, a mely erős erekkel vastagítja meg a leppendék 

 szárnyának külső és csúcson befelé kanyarodott szegélyeit. Virá- 

 gainak leple rejtve marad a bimbócsomó pikkelytakarójában. 



Tőalakjának levéllemezei szegletesen öthasábúak; legnagyobb 

 a középső hasábjok s ez jobbról-balról 1 — 2 pár kishasábocskájú; 

 kisebbek a középső hasábok, a melyek alján van a két leg- 

 kisebb s vállba futó hasábocska. 



Változatai közül közönséges nálunk a : 

 var. laciniatum P a x Aceraceae (1902) 39, keskeny sallangú, 

 vállon ékformán keskenyedő levéllemezekkel [4. ábra]. 

 Ennek alakváltozata a f. heierophyllum The garden II 

 (1881) 167; Schwerin Gartenflora (1893) 164, 166, a 

 melynek felsőbb levelei keskenyen sallangosak, az alsóbbak 

 pedig szélesebb szabásúak, mintegy a tőalak leveleinek 

 lemezeihez közeledők. • 



var. coloraium Wesmael in Bull. soc. bot. belgique XXIX. 

 (1890) 20. E kerti színváltozatnak levelei vagy egészen 

 rereslök (f. ruhellum S c h w e r i n), vagy egészen sárgállók 

 (f. lutescens S p á t h), vagy fehéren (f. albo-variegatum 

 S p a t h), illetőleg sárgán tarkák (f. aureo-variegatum 

 Nich olson). 



E juhart Saccharinum-nsik, vagyis czukros-nak nevezte már 

 Linné r753-ban, mert abban az időben és még később is, mindaddig, 

 a míg őshazájában azok a rengetek őserdők megvoltak, a melyek- 

 ben e juharfaj a következő fajjal [A. saccharmum W a n g e n h, 

 non L.), valamint az A. ruhrum L. és A. Negundo L. fajokkal 

 együtt tömegesen diszlett és jobb hasznát nem vehették: tavasz- 

 szal, lombhajtás és termésnövesztés előtt, czukornyerésre hasz- 

 nálták. Úgy az A. saccharinum L., mint társai, az A. harhatum 

 Michx, A. ruhrum L. és A. Negundo L. erőteli fáinak dereka 

 alját megfúrták, e fúrt lyukba fa- vagy vascsövet erősítettek be 

 szorosan ; azután a csövön kiszivárgó édes nedvet edényekben 

 felfogták és bepárologtatás útján czukrot kristályosítottak ki belőle. 



Tekintettel arra, hogy homokos Alföldünkön kiválóan jól 

 és gyorsan fejlődő fa az A. saccharinum L. ; tekintettel arra is, 

 hogy szép fehér fagesztje jól faragható s ezért a faiparosok 



