162 



SIMONKAI L. 



E ritka növényfajt kétségtelenül félvérfajnak kell értel- 

 meznünk, a mely az Acer campestre L. és az Acer monspessula- 

 num L. keleti fajváltozatának ivaros egymásra hatásából kelet- 

 kezett. Mivel azonban vadon csupán Sieber és Bornmüller 

 gyűjtötték: Sieber (T a u s c h id. h. 552 szerint) valahol a Karszt 

 hegyvidékein az 1810-es vagy 1820-as években, Bornmüller 

 az 1880-as években pedig a herczegovinai Karszton „Mostar" 

 mellett; és mivelhogy a Karszt vidékén a franczia Acer mons- 

 pessulanum L. juharfajt, annak keleti változata az Acer illyricum 

 Jacq. fii. helyettesíti: ezért szabatosan kifejezve, az Acer 

 campestre X illyricum hybridjéül kell értelmeznünk. 



Középeurópában vadon nem fordul elő, hanem csupán mint 

 kerti kultivált fácska. A midőn Tausch 1829-ben a Florá-hMi 

 a tudományba bevezette, Bécs és Prága botanikai kertéiben 

 már virágzó, sőt termést is érlelő fácskák voltak belőle. Német- 

 ország dendrologiai kertéiben G. v. S c h w e r i n szerint (Garten- 

 ílora (1893) 232) manap sem ritkaság, még pedig 4 formában, 

 ú. m.: „var. steyiopterum Spach, 1. major, 2. minor Spach; 

 és var. platypterum Spach, 3. macrophyllum Pax, 4. micro- 

 phylum Pax {A. parvifolium Tausch)." 



Nálunk a „Magyar Nemzeti Múzeumban" levő szárított 



példányok szerint {Acer S a d 1 e r herb.) a 19-ik század első 



felében Keszthelyeit kultiválták az ottani botanikai kertben, 

 továbbá Budapesten, az akkori egyetemi füvészkertben (Sándor 

 et J. Kovács exs. !), még pedig abban a formájában, a mely 

 leginkább az Acer parvifolium Tausch név alatt ösmert növény- 

 nek felel meg. Hogy manapság hol kultiválják, Hrról tudomásom 

 nincs; lehet, hogy helytelen nevezet alatt több kertünkben manap 

 is megvan. 



Az A . coriaceum Bosc et Tausch alakkörét, mint afféle 

 A campestre X illyricum félvérfajét, szabatosan varietásokra és for- 

 mákra szétosztani szerintem lehetetlen. Ha itt mégis két formára 

 osztom azt szét, teszem ezt azért mert már Tausch, a ki élő- 

 példányokat vizsgálhatott, megkülönböztette az .1. coriaceum 

 Bosc et Tausch-tól az ő A parvifoliiim-^kí\ valamint azért, 

 mert abban az 1861-hen megjelent kitűnő műben, a melyet 

 „Ettingshausen Blattskelete'' czimen ismerünk, pontos levélmása 

 van meg levélvázlatban úgy a B o s c-féle Acer coriaceum, mint 

 a Tausch-féle Acer xmrvifolíum {A. creiicum Tratt. Arcliiv. 

 t. 16, — Tausch id. h. 552) eredeti példáinak. 



Ez az egymásba áthajló két formája : 



l.f. íí/pica.^.conaceítm Ettingshausen,Blattskelete (1861) 

 137. ábra;ÍÍÖ; Schneider Laubholzk. 1902 202. ábra; 130. 

 e. A. coriaceum M. 8. ábra a.]. Bőrnemű levéllemezei felsőbb 

 tájukon 3-hasábúak, az idézett rajz szerint csaknem egyenlő 

 nagyságú (de gyakran nem egyenlő nagyságúak a hasábok, ha- 

 nem a középső nagyobb és hegyesebb) hasábokkal; a levéléle 

 a két oldalsó hasábtól kezdve ívesen hajolva a levélnyél felé, 



