MAGYARORSZÁG ACER-EINEK FOGLALATA 177 



V. hirtivalvum Borb. Természetrajzi füzet. XIV (1891) 77. — A. 

 campestre var. oxytomum Borb. id. h. 78. — A. hungaricum 

 Borb! seii A. hrachypterum Borb! (non Spach) id. h. 76; 

 Icon tab, IV. Nro 2, excepto folio infimo triplinervi, — est 

 solum A. molli Opiz morbositas, ob fructibus insecto inficiatis, 

 — alis ideo monstrose abbreviatis.] 



Levelének főként fonáka és nyele pelyhes, virágzatának és 

 termésállásának ágazatai is, de különösen magrejtöi apróbban 

 vagy erősebben pelyhes szörüek. Termései majd egyenest elálló, 

 majd felálló, majd sarlósán lehajló szárnyúak: néha egyazon 

 cserjefa ágain ; és majd apróbban pelyhesek, majd szőrösen bor- 

 zaspelyhűek. Levéllemezeinek alakja is egyazon cserjén vagy 

 cserjefán majd 5 karélyú, szives vállal, hullámzatos éllel, majd 

 csak 3 karélyú, illetőleg hasábü. kerekített vállal és fodrozat- 

 lan éllel [A. campestre v. suhtrilohum Uechtr. et Sint. 

 Kanitz Plánt. Romániáé (1880) p. 188). Típusosnak azt az 

 alakját kell tekintenünk Linné diagnózisa nyomán, melynek 

 levélkarélyai tompa, szinte kerekített csúcsúak; a karélyaik 

 csúcsán erősebben kihegyzett levelű alakoknak a neve: A. cam- 

 pestre v. oxytomum Borb. Természeti*, füz. (1891) 78. [A. cam- 

 pestre v. acutilohum Pax (1889), — certe etiam Taiisch (1829) 

 ex2)arte.]. Meddő bokrainak vagy pedig meddő hajtásainak levél- 

 lemezei néha mélyen beszabdaltak, tenyeresen behasgatottak, 

 ez alakjainak a neve: A. campestre v. pahnatifídum Tausch 

 Flóra (1829) Ő47. [A. camjjestre v. palmatisectum Celak. Prodr. 

 (1875) 538]. 



b) A. austriacum Trattinick Observ. bot. fasc. I (1811) 

 5; Tratt. Archív gewachsk. (1812) 1. tab. 6. 



[A. leiocarpum Opiz Flóra VII (1824) Beil. I. 82. — 

 A. haplolobum, et .1. heterotomum Borb. Természetr. füz. 

 XIV (1891) 75. — A. austriacum f. trichopoda Borb. Békésmegye 

 fi. (1881) 94.] 



Termései [microcarpum, et mocrocarpum) és levelei alak- 

 jában éppen olyan változó, mint az .1. molle Opiz; de külön- 

 bözik tőle abban, hogy terméseinek magrejtője meztelen^ és hogy 

 virágzati ágazatai termése érlelésekor lekopaszodnak, valamint 

 levélnyelei is meztelenek lesznek. 



Kisebb virágú, de egyszersmind kisebb termésű ahikjai, 

 a minők Budapest és Déva dombvidékén is teremnek, megfelel- 

 nek az A. campestre v. coUinum Wallr. D C. Prodr. I. (1824) 

 594 „fructibus glabris, foliorum lobis obtusis floribus minorihus"' 

 diagnózisának. Ennek a v. collinum Wallr.-nak a szinonimjai: 

 A. campestre var. microcarpum Tausch id. h. (1829) 547; ^1. cam- 

 pestre V. microcarpon M a s n e r Flóra VII. (1824) Beil. I. 82. 



Mélyen beszabdalt levelű példányai ennek is meddők, s ezek 

 neve: A. campestre v. pjalmaiifidum Tausch 1. c, {A. campestre 

 V. sanicidaefolium Borb. Természetr. füz. (1891) 79.] 



