IRODALMI ISMERTETŐ 193 



IRODALMI ISMERTETŐ. 



Pax, F. Die Tertiarflora des Zsiltales. Unter Mitwirkung von 

 Dr. A. Lingelsheim Beibl. z. Engler's Botan. Jalirbüchern40 Bd. 

 4. Heft. 1908. p. 49—75. 



A magyarországi Zsilvölgy környékének topographiai leírása után 

 szerző áttér a terület eddigi paleophytologiai kutatóinak ismertetésére. 

 Megemlíti ezek között: Stur, Hofmann, 0. Heer, Geyler és 

 Staub dolgozatait. Az utóbbiéval a Zsilvölgy tertiarflórájának ismerete 

 igen megbövült, az ismertetett fajok száma 92-re emelkedett. 



Pax több évi kirándulásainak közölt anyaga igen gazdag s nem 

 mind egyeztethető össze a Staub által közölt adatokkal. 



A lelőhely és a megtartásra vonatkozólag megjegyzi a szerző, 

 hogy a kövületek mind egy hatalmas tertiarlerakodásból valók, a mely 

 kiistályos ősközeten fekszik. A zsilvölgyi rétegek profilját is közli 

 vázlatosan. A szerző által talált maradványok részint többé-kevésbbé 

 megtartott farészek, levéllenyomatok, részint virágok, melyeket Staub 

 nem említ, pedig Pax nem is tartja őket ritkáknak, sőt termések és 

 magvak is gyakoriak. Apróbb mikro -organismusok maradványait 

 semmiféle úton nem tudott szerző kimutatni. 



Ezután egy felsorolást közöl Pax, a melyben nemcsak az ő 

 adatait adja, hanem azokat is, melyeket ő az előző kutatók eredmé- 

 nyeiből helyesnek tart. A kritikai jegyzék 31 fajt tartalmaz, s ala- 

 posan megrostálja az eddig közölt adatokat. A felsoroltak között új 

 faj az Alnus Staubii Pax. — A szerző szerint kétségtelenül biztosan 

 meghatározott fajok után a kevésbbé biztos, sőt kétséges fajok ismer- 

 tetése következik. Maga Pax is gyűjtött olyan maradványokat, melyeknek 

 meghatározása bizonytalan eredményre vezetne s így inkább nem szaporítja ' 

 ezek elnevezésével a kétesek jegyzékét. A felsorolások után szerző 

 éles és beható bírálat tárgyává teszi Staub eredményeit, a melyek- 

 kel ő a Zsilvölgyi fossilis flórának kimondott tropikus- amerikai jelle- 

 met tulajdonított. Staub eredményei, — mivel az alap, melyre ö támasz- 

 kodott, igen kétséges volt s többnyire határozhatatlan töredék, (a fajok 

 3o"/(,-a Staub'féle új faj) — szintén kétséges s nem nyújt elfogad- 

 ható tf^oriát. Pax ezzel szemben csakis 0. Heer, Staubésasaját 

 biztosan meghatározott kéts gtelen 3 1 fajára támaszkodva, S t a u b-tól 

 eltérő eredményTe jut s azt fejtegeti, hogy a Zsilvölgy tertiarflórája a 

 legfeltűnőbb vonatkozásokat mutatja közép- és keletázsiának jelenlegi 

 flórájával és a mediterránnal. Atlantíkus Észak-Araerikával is érezhető 

 erős kapcsolat; de kevésbbé jelentősek az északi mérsékelt égöv egyéb 

 földrajzi területéhez húzó rokonsági jelek; szubtropikus vonatkozások 

 nem hiányzanak, de nincs kényszerítő körülmény arra nézve, hogy 

 ezeknek amerikai jellemet tulajdonítsunk. így tehát a zsilvölgyi flóra 

 nem üt el olyan feltűnően az egész terület hajdani flórájától, hanem 

 a legteljesebb összhangban van a növényzet fejlődéstörténetének eddig 

 kimutatott eredményeivel. 



A Zsilvölgy tertiarkorú klímájára rátérve, kifejti szerző azt a 

 nézetét, melyet Schimper-rel együtt vall, hogy a phanologia módszereitől 



