A POTENTILLA RUPK8TRI8 RENDSZERTANI TAGOLÓDÁSA ÉS ELTERJEDÉSE 213 



sz. alatt kiadott Deideshain környékéről származó példányok. Szintén moly- 

 hos, de apró virágú alak akadt a kezembe Svájcz délnyugati és Franczia- 

 ország délkf'leti részéből és egy feltűnően nagyvirágú és igen molyhos 

 csészéjü és kocsányú példány Szerbiából ((Rasovati kamen). Igen apró 

 virágú példányt láttam Kuntrasitz környékéről (Csehország) stb. Mind- 

 ezek a sajátságok olyan természetűek, hogy esetleg öröklődhetnek is, 

 biztos meggyőződést azonban ez irányban nem szerezhettem, mert 

 egyrészt csak 1 — 1 példányból kellett következtetnem, másrészt pedig 

 az egy és ugyanarról a helyről származó példányokon is oly változatos- 

 ságot láttam, hogy az egyes alakok normális variálásának határait 

 lehetetlen volt biztosan megállapítanom. ^ A termet nagyságát a 

 talaj minősége, a beárnyékolás stb. befolyásolhatja, a molyhosság erő- 

 sebb vagy gyt^ngébb kifejlődésére vonatkozólag pedig igen fontos 

 tudnunk azt, hogv azt a tenyészeti retardatio emeli, mely utóbbi 

 körülmény folytán a megkésve fejlődő virágok csészéje és kocsánya, 

 de a levelek is tömötten molyhosak lehetnek anélkül, hogy ez az 

 illető alak állandó sajátsága volna. 



var. 2. TÍllosa (Lee. et Lam.) m. pr. p. var. rillosa Lee, et 

 Lam. Cat. Pl. centr. 1847, 154. 



Gaules 15 — 60 cm. alti; fólia pilis adpressis hirsufa, caules 

 et peduncula in parte superiore pilis dense obtecta; petala sepala 

 multo superantia. 



f. 1. suecica m. FoHis tenuibus, suhpellucidis, ptHis mediocriter 

 obtectis. 



Suecia: Trolimén pr. Kinne KuUe (Vestergötland), 1. Lager- 

 heim, 2. Areschoug; Gisseberg (Vestergötland), Lundquist, 

 Pl. Scand. ; Vestergötland, 1. A n d e r s se n, 2. Wik strö m : Alseda 

 (Smaland), Lundquist: Smalandia, Fries, Hb. Sadl. : Halland 

 bor., E. Fries et Sieurin. 



Ezt az alakot eddig nem vették figyelembe; sem Ascherson 

 és G r a b n e r, sem W o 1 f nem említik, sem elkülönítve, sem pedig 

 valamely alakhoz csatolva. Linné a fajt tulajdonképen erre is ala- 

 pította. (Sp. plánt. 1753, 711). 



A f. pyrenaeica-\ól valamivel kevésbbé molyhos volta és fino- 

 mabb, hártyaszerű levélkéi által különböztethető meg ; a var. gracilis 

 nagyobb termetű alakjaihoz közel áll. de nagyobb pártája és moly- 

 ho«sága által, a var. orientális -tó\ pedig szemcsés felületű magja révén 

 könnyen megkülönböztethető. 



f. 2. pyrenaelca m. var. villosa Lee. et Lam. Cat. Pl. centr. 

 1847. 154; f. villosa Th. W o 1 f , Monogr. d. Gatt. Potentilla, Bibi. 

 Bot. 71, 1809, 127; var. subalpina Th. Wolf ibid. 126. 



Fólia crassiora {varietati gradli siniilia), pilosa. 



Hispánia: Origuela (Teruel), 1. E. Reverchon, Hb. Sgfr. 

 959/a, 2. B a e n i t z, Hb. Eur. ; Serrania de Cuenca, M. Gandoger: 

 Gerte pr. Placencia, E. Bourgeau, Pl. d'Esp. 



^ Terjedelmesebb vizsgálati anyag átvizsgálása után az általam feláUitott 

 f. grandifolia rendszertani értéke bizonytalan. (L. M. Bot. Lap., 1908, 209. old.) 



