216 



TUZSON J. 



dönthettem felette, az azonban bizonyos, hogy nem tartozik a var. 

 Benitskyi-hez. A V o e r n 1 ein-tól említett déltiroli növény szintén 

 valószínűleg a var. gracilis-hez tartozik. 



A var. Halácsyana (D e g.) T h. W. és f. idaea T h. W. isme- 

 retlenek előttem. Könnyen lehetséges, hogy a subvar. grandiftora-hoz 

 tartoznak ; csupán a leírásuk alapján azonban róluk biztos véleményt 

 mondani lehetetlen. 



Tar. 4. strigOSa Th. W. Monogr. d. Gatt. Pot. in Bibi. Bot. 

 71, 1908, 133. 



Plánta caulibus stnctis,erectis,omni parte pilis rigidis obtecta, subse- 

 tosa; calycibuspostanthesinpauloauctis, petaliscalycibus paulolongiorihus, 



Balcan, Frivaldszky; Rumelia (Hb. Mus. Nat. Hung.) ; 

 Khodoppe, Frivaldszky; Rumelia. Frivaldszky. 



Tar. 5. orientális (Keller et Siegfr.) m. Pot. rupestris 

 f. orientális Keller et Siegfr. Engl. bot. Jahrb. XIV. 1891—92. 499. 



Caulibus 15 — 50 cm. altis, robustis, cum calyce sericeo-villosis; 

 petalis sepala multo superantibus ; calycibus post anthesin valde auctis ; 

 foliolis ovatis, usque 4 cm. latis, supra sericeis, infra glandidosis ; 

 seminibus laevibus, nervatis. 



Asia minor.: m. Darsosdagh (Szanschak, Gümüschchane), 1. Sin- 

 tenis Hb. Sgfr. No 650. a., 2. Sintenis Iter. orient. 1894. 

 No 5790; Istavros (Sz. Gümüschchane), Sintenis, Iter orient. 1889. 

 No 1783: V. Djimil (Lazistan). Balansa, Pl. d'orient. No 1430; 

 alp. Lazistani, Herb. Monbret: Armenia, SzovitsHb. h. Petrop,; 

 Olympus (Bithynia), Herb. Monbret. 



Tar. 6. minor (Boiss.) ni. f. minor Boiss. FI. Or. 11. 

 1872, 707. (nomen nudum). 



Caidibus 2 — 22 cm. altis ; plánta omni parte minor, petalis 

 sepalis paulo, nsque i/^ longioribus. 



f. 1. Boissieri m. Pilis erectis. 



Asia minor : in summis Mesogis (Lydia), B o i s s i e r. 



Ezt az alakot Boissier i. h. nomen nudum-mal jelzi; Wolf 

 (i. h. 126. old.) a var. gracilis eltörpült példányaival (subvar. humilis 

 Rouy et Camus) kapcsolatosan említi, mint kétes növényt. A bécsi 

 múzeum P. rupestris-ei között akadtam rá a B oi s si er-féle lydiai 

 növényre és azt morfológiailag a P. j)ygmaea Jord. alakhoz igen 

 közel állónak találtam. Különbség a kettő között csupán az, hogy a 

 P. pygmaea szörözete elálló, a B o i s s í e r-féle növényé pedig merev, 

 felfelé álló. A feltűnő hasonlóság alapján ezt a két növényt össze- 

 foglalom, habár előfordulási helyeikből következtetve majdnem kétség- 

 telen, hogy különböző leszármazásúak. 



f. 2. pyg'maea (Duby) m P. rup. var. pygmaea Duby Bot. 

 Gall. I. 1828, 112. P. pygmaea Jord. Obs. pl. nouv 7. fragm. 1850. 

 25; P. corsica Soleir. Mss. ex Lehm. Jnd. sem. Hamb. 1849. 



Pilis mollibus, patentissimis. 



Corsica: m. Renoso, Bastélica, Re ve re hon, Pl. d. 1. Corse 

 1878, No 107. 



Sardinia : m. Geargentu, U. M a r t e II i. Hb. Sgfr. Exs. Pot. No. 50. 



