DOBY G.: A 8Ó8KA8AVA8 8ÓK 8ZBBEPE A CSÍRÁZÁSNÁL 225 



1905. Chelchowski S.: Rosa maczna (Sphaerotheca Mors- 

 uvae Berk. et Curt.). (Wszechsmiat, Weltall. Warschau. Nro. 39.) 



1905. Aderholdt R. : Der amerikanische Mehltau des Stachel- 

 beerstrauches, eine für Deutschland neue Pflanzenkrankheit. (Flugblatt. 

 Nro. 35. Berlin.) 



1905. Schöyen W. M.: Beretning om Skadeinsekter og- 

 Plantesygdomne i 1904. I. Landog Havebrug. (Aarsberetning angaaende 

 de oífentl. Foranstaltninger . . . Kristiania.) 



1905. Eriksson J. : Den araerikanska krusbiirsmjödaggen pa 

 svensk mark. (K. Landtbruks akademiens Handl, och Tidskr. Stock- 

 holm, p. 273—278.) 



1906. Néger F. W. : Ueber Spaerotheca Mors-uvae (Schw.) 

 Berk. e t Curt. und Sph. tomentosa 1 1 h. (Ann. Mycologici p. 279.) 



1908. Linhart Gy. : Az amerikai köszméte-lisztharmat. (A 

 Kert. p. 454- 455.) 



1908. Schilberszky K. : Az amerikai köszméte-lisztharmat 

 hazánkban. (A Kert. p. 516—519.) 



A szakosztálynak 1908 október 14-én tartott üléséből. 



D o b y G. : A sóskasavas sók szerepe a csírázásnáL 



A sóskasavnak és sóinak szerepéről a növények életében 

 ma még igen eltérők a nézetek, a minek némi magyarázata két- 

 ségtelenül az is, hogy azok rendeltetése a különböző növények- 

 ben bizonyára más és más. A legáltalánosabb az a nézet, hogy 

 e sav és sói bomlási folyamatok termékei s hogy a káliumoxalát 

 kristályai éppen azért fordulnak elő a növényekben oly gyakran, 

 mert az a rendeltetésük, hogy a sóskasavat, mint mérget, az 

 anyagcsereforgalomból kiküszöböljék.^ Ezt a felfogást támogatja 

 az a tapasztalat is, hogy a káliumoxalát oly növényekben, me- 

 lyekben rendesen nem fordul elő, nagy mennyiségben keletkezik 

 akkor, ha a növénynek a káliumon kivül nincs elég tápanyaga. ^ 

 Más adatok ellenben a mellett szólnak, hogy a növény pl. a 

 szabad sóskasavat tápanyagul is használhatja, bárha ilyen gya- 

 nánt nem is válik be a legjobban,^ sőt több kutató (Frank, 

 Sorauer és de Vries, A é, Tsch irch, Cza p e k, K r au s) még 

 a káliumoxalát oldódását is megfigyelte, a mi Kraus-t arra indí- 

 totta, hogy e sót bizonyos esetekben tartaléktápanyagnak tartsa. * 



' Pf e f f er: Pflanzenphysiologie 1897. 1. 489. és Czapek : Biochemie 

 der Pfianzen, 190.5. ü. 426. 



= B e n e c k e : Botan. Zeitung 1907. 79. 

 ^ Pfeffer: Pflanzenphysiologie, I. 486. 

 * Czapek: Biochemie d. Pflanzen, II. 427. 



