226 UOBY G. 



A m a r viszont kísérletei nyomán arra a meggyőződésre jutott, 

 hogy a káliumoxalát nem annyira a sóskasav, mint inkább 

 a fölösleges, nem asszimilálható kálium megkötésére való. ^ Az 

 alkálioxalátokra nézve nem találtam adatot az irodalomban, noha 

 úgy látszik, hogy ezeket mint vízben oldható oxalátokat átmeneti 

 termékeknek tekintik a szabad sav és káliumsója között. 



Miután más irányú kísérleteimben a czukorrépa termésének 

 {„gomoly") sóskasav- és oxaláttartalmát vizsgáltam,'^ érdekelt az 

 a kérdés, változik e az oxaláttartalom a mag csírázása közben, 

 de főként: Oldódik-e a káliumoxalát. 



Előbb említett vizsgálataimból kitűnt, hogy a czukorrépa 

 gomolyáb^n a szabad sóskasavnak nyoma nincs, az alkálioxalá- 

 tok mennyisége pedig (H2C.204-re és a répagomoly száraz anya- 

 gára átszámítva) (J'30 és l'67n között, a kalciumoxaláté 0'8 és 

 l"87o között váltakozik s hogy az oxaláttartalom a répamag 

 egészségi állapotával, vagy minőségével semminő összefüggésben 

 sincs. Minthogy ennélfogva alábbi kísérleteimben a vízben old- 

 ható oxalátokra is tekintettel kellett lennem, a kísérleteknél 

 használt valamennyi anyagot, mint az áztató vizet, a csiráztató 

 edényekben összegyűlt nedvességet stb. oxalátra kellett vizsgál- 

 nom, hogy tájékozódhassam, mennyi oldódott ki egyszerűen a 

 répagomoly oxalátjából és mi lett a megmaradt részszel. Hogy 

 munkámat ez irányban megkönnyítsem, néhány előzetes kísérlet- 

 ben egyszerűen nedves levegőben csiráztattam a répamagot, 

 de így oly kevés csira fejlődött s azoknak is nagyobb része 

 beteg volt, hogy a nedves szűrőpapiros között való csírázásra 

 kellett áttérnem. E végből a gomolyakat 6 óráig 20 — 30 cm.^ 

 desztillált vízben áztattam s az ekkor kioldott alkálioxalát meny- 

 nyiségét meghatároztam. A gomolyokat ezután nedves szűrő- 

 papiros között Petri csészében (1. és 2. kísérlet), illetve üveg- 

 lappal lefödött fényképező tálban csiráztattam, miközben gon- 

 doskodtam arról, hogy a szűrőpapiros állandóan eléggé nedves 

 legyen. A csírázás befejeztével a gomolyokat kiszedtem és a 

 szűrőpapirosban, valamint a vízben, melylyel az edényeket ki- 

 öblítettem, meghatároztam az oxalátot, azonban se ebben, se 

 abban nyomát se találtam. Meghatároztam ezután a gomolyoktól 

 elválasztott csirák, száraz anyagát s most mind a csirákban, mind 

 a gomolyokban megállapítottam az alkáli- és kalciumoxalát 

 mennyiségét, még pedig először a vizes kivonatban az alkáli- 

 oxalát ot, azután a már vízzel kivont anyagot sósavval megsava- 

 nyítva, éterrel kivontam s e kivonatból leválosztottam a kalcium- 

 oxalátot. A kétféle meghatározás eredményeit H2C.2 04-re és a 

 gomoly száraz súlyára átszámítva, a következő két táblázatban 

 állítottam össze : 



' Compt. rendus 137. 1301. 



•' Kísérletügyi Közlemények 190S. 



