ADATOK NKHANY NOVENYCSALADHOZ 



231 



nyalábokkal különböztet meg a maghéjon. A csírán a gyökerecs- 

 két és rügyecskét nem találta meg ; a sziklevelek sejtjeiben 

 keményítőt és barnás tömegeket látott. 

 Vizsgálataim szerint: 



1. A sclereidáknak kalapácshoz hasonló üregük van és 

 felületi metszeten nézve körvonalaik hullámosak. 



2. A második réteget gödörkés vastagodású 2 — 4 sejt- 

 sorban kifejlődött parenchymsejtek alkotják. 



3- A harmadik rétegben vonulnak végig az edénynyalábok. 



4. A negyediket összeesett, 2 — 3 sorban kifejlődött 

 sejtréteg alkotja. 



Az arillodium apró, isodiametrikus sciereidákból áll. Rajta 

 külsőleg már szabad szemmel is két dudor látható. A középső 

 nagyobb a köldök, a másik a gyököcske dudora. A csira két 

 nagy sziklevélből áll, melyeknek a mikropyle- csatornával szemközt 

 levő szövetében a radiculát és plumulát egy, illetve kettős dudor 

 alakjában találjuk meg. A szíklevelek sejtjei cseranyagokon és 

 keményítőn kívül coffeint is tartalmaznak, a mely az arany- 

 chloridos reaktióval gyönyörűen kimutatható.^ 



A Malvaceae család tagjainak kevés kivétellel száraz ter- 

 mése van. A magvak simák vagy egyenetlen felületűek, bordá- 

 zottak. A magvak szövettani szerkezete már több tanulmány tár- 

 gyát képezte. 



Schuman^ szerint a maghéj külső része sötét színű, 

 mely alatt hatalmas, ellenálló pálczikaréteg (Stábchenschicht) 

 van kifejlődve. 



Harz^ három réteget különböztet meg a maghéjon, melyek 

 közül legfontosabb a Malvaceae-rsb jellemző palisadsclereidák rétege, 

 ezenkívül az igen kis üregű sejteket, és a felső harmadban az 

 ú. n. fényövet (Lichtlinie, v. Tschirch szerint „Lichtzone"). 



Bochmann* szerint, ki a Malva sylvestris magjait vizs- 

 gálta, e fényöv optikai jelenség, mely a sejtfal anyagának külön- 

 bözőségében leli magyarázatát. 



A „Hibisciis Abelmoschus" L. maghéjának epidermisében 

 sajátságos emergentiákat találtam, melyek gyantás anyagokat 

 (eredetileg illanó olajat) tartalmaztak. Az epidermist a Malva- 

 ceákra jellemző sclereidák követik, kis üreggel, ebben anor- 

 ganikus zárvány nyal. 3 — 4 sejtsorban festéktartó sejtek és 3 — 5 

 sorban összenyomott parenchymsejtek következnek ezután, a 

 mely utóbbi réteget Tschirch tápláló rétegnek nevezi. 



' Lásd : W é b e r: Beitráge zur Anatomie einiger pharmakogn. wichti- 

 ger Samen u. Früchte 1907. Pag. 70. 



* Engler -Prantl: Die natürliche Pflanzenfamilien. 



^ Harz: Landwirtschaftlichen Samenkunde. Berlin 1885. 



* Bochmann F. : Beitrage zur Entwickelungsgeschichte offizineller 

 Samen u. Früchte — Bern 1901. 



