232 WEBER D. : ADATOK NÉHÁNY NÖVÉNYCSALÁDHOZ 



A maghéj legbelső rétegét lapos, gödörkésen megvasta- 

 godott falú sejtek alkotják. 



A csira a Malvaceae-rs, jellemző, tipikus ; sejtjei olajos 

 plasmát, keményítőt és protein-szemcséket tartalmaznak. Táp- 

 lálószövet kevés. 



Myrsinaceae. Kevésbbé ismert család a Myrsinaceae, 

 melynek jellemző termésalakja a csonthéjas termés (drupa), az 

 alcsaládok szerint egy, kevés vagy sok maggal. 



P a X ^ szerint a termésre jellemző, hogy kicsi, gömbölyded, 

 húsos, ritkán nedvtelen színes exocarppal és kemény endocarp- 

 pal. A maghéj vékony, hártyaszerű. 



Mindezek ráillenek az Emhelia Ribes Burm. terméseire 

 is, mely egymagvn, a miért is a Myrsinoideae alcsaládba tartozik. 



Anatómiai vizsgálatok a termés és magról eddig még nem 

 igen történtek. 



A nedvtelen exocarpiumnak finoman ránczozott cuticulával 

 bíró epidermise van, mely alatt több sorban parenchymatikus 

 szövet következik. Edénynyalábok öve képezi a harmadik réte- 

 get. Az endocarpiuni téglaalakú kis üregű sclereidákból áll. 

 A maghéj finom hártyaszerű. 



Az endospermium érdekesen megvastagodott sejtekből áll, 

 szarúszerű. Ezen ondospermiumba kis sárgaszínű csapok nyúl- 

 nak be, melyekben sárga kristályokat találunk. Ezek nem 

 egyebek, mint az embelia-sav, a termés ható anyaga 



Az embryo horizontális helyzetet foglal el s erőteljesen ki- 

 fejlődött radiculából, illetve hypocotylból, két kis szíklevélből 

 és plumulából áll. A csira és endosperm sejtjei között az ú. n. 

 duzzadó-réteg (Quellschicht) van 3 — 4 sejtsorban kifejlődve. Az 

 endosperm és csira sejtjeiben olajos plasma és protein- szemecs- 

 kék alkotják a tartalmai. 



Z«/;iatee. Alegáltalánosabban jellemző termésalakjaaLa?>m<ae 

 családnak van, a négyes makkocska, melynek felülete sima vagy 

 egyenetlen felületű. 



B r i q u é^ szerint a mesocarpium legelső rétege a sclereida- 

 réteg, melynek sejtjei isodiametrikusak vagy pallisadszerűek. 

 A kis üregben kristályok vannak; az erősen megvastagodott 

 sejtfalakon különös csatornák húzódnak végig. Az epicarpium 

 gyakran palisadszerű. 



Endocarpium kevés, sima, nagysejtű, clilorophyll-tartalmú. 

 A maghéj gyengén kifejlődött. 



Chatin^ vizsgálatai szerint a belső epidermis scleren- 

 chymatikus, de nem mindenütt. Soknál felduzzadó külső epi- 



' Engler — Prantl: Die natiirliche Pflanz nfamilien. IV. 1. 

 ^ Engler — Prantl: Die natiirlichen Pílanzenf imiliea IV. 3. a. 

 3 E. H a r z : Landwirtschaftliche öamenkunde. Berlin 1885. 



