4 GOHBOCZ E. 



sisiphusi munkát akart elvégezni: a visszagördülö kő majd- 

 hogy őt magát is el nem temette. 



A botanikus-kertek terve már 1805-ben megfogamzott 

 agyában. Egyelőre a kolozsvári, maró.- vásárhelyi, sárospataki 

 és debreceni ref. kollégiumokkal kapcsolatos tervek felállítá- 

 sára gondol. Az iskoláktól csak helyet kér, a kerteknek növé- 

 nyekkel való ellátásáról ő maga gondoskodna. Szándékainak 

 tisztaságára és nemességére vall, hogy a katholikus Cserey 

 teszi ezeK^t az ajánlatokat a protestáns iskoláknak. De úgy- 

 látszik az egyetlen kolozsvári kollégium az, mely méltányolni 

 tudta szándékát, mert 1810-ben igy ir K az in ez y-nak : 

 „A kolozsvári ívf. coll.-nál jól foly a Botanicus kertnek 

 állapottya ; egy Dubai György nevezetű ifjú, ki a Bota- 

 nicában derekassint előment, a gondviselője. A plánták, me- 

 lyeket ón adtam, ottan igen jó gondviselés alatt tenyésznek, 

 mind hidegföldben, mind melegházban." 



Már sokkal nagyobb nehézségekbe ütközhetett a maros- 

 vásárhelyi kert terve és nem is valószinű, hogy kivitelre került 

 volna. Tudatlanság, tájékozatlanság és nemtörődömség voltak 

 a kerékkötők. „Mint nevetségre valójába érdemes dolgot el 

 nem halgathatom — irja Kazinczy-nak — azon gyáva 

 kérdést, amit egyéb aránt igen derék és cultus m. -vásárhelyi 

 Professoqrk, de nagyon gyenge Botanicusok terjesztettek 

 élőmbe. Ok az én ajánlásomat egy levelek által megköszönvén, 

 abba azt a kérdést teszik előnibe, hogy hány szekér fog 

 kívántatni az ajánlott füvész gyűjteménynek elszállítására? 

 Ezen embereknek nagyon rendes kepzelödések lehet egy füvész 

 gyűjteményről, vagy talán azt gondolták, hogy egész kerte- 

 met és gyűjteményemet oda adom. Én azonban nevettem 

 akkor is, most is ezen Botanicusi gyengeségeket, kérdéseken 

 fen nem akadok, hanem a legbuzgóbb indulattal hiven telje- 

 sitem azt, amit ígértem." 



Még elszomorítóbb az az elbánás, melyben Sárospatak, 

 ós a Magyar Füvészkönyv szülővárosa Debrecen részesítették 

 Cserey áldozatkész terveit. Ajánlatát, mely szerint ha telke 

 lesz a botanikus-kerteknek a nevezett városokban, hajlandó 

 őket növényekkel ellátni, a Sárospatakon tartott consistoriumi 

 ülésen 1807. július 16 án Kazinczy közvetitette Diószegi- 

 nek és Sárvári-nak. A debreceni magistratus ki is jelölt a 

 botanikus-kertnek egy 2100 négyszögölnyi telket, de tudjuk, 

 hogy a kert terve csak 1810-ben valósult meg. Kinek a hibá- 

 ján múlott, nem lehet tudni. 1 Az év őszén Diószegi még 

 levélben kéri fel Csereyt az ajándóknövények lajstromának 

 mielőbbi megküldésére, hogy a kert „hellyét jó idejében 

 ahhoz intézhessék". De már Kazinczy-nak Diószegi-hez 



1 L. bővebben Csűrös Ferenc: A debreceni füvészkönyv és irói. 

 Debrecen, 1907. 



