IQ GYÖRFFY I. 



bryologus : Dr. Tytus Chalubinski sem, 1 ami legjobban 

 bizonyítja tátrai ritka voltát. 



A Budapesten levő nagy gyűjtemények közül a Herb regn. 

 scient. univ. Hung. (Herb. Warnstbrf) -ban, továbbá a Herb. K. 

 G. Limpricht-ben 2 nincsen bazai példány ; a Hei-b. Musei Nat. 

 Hungarici-ben 6 hazai lelőhelyről van ugyan több példány, 3 

 de egyetlen tátrai sincs. A liptói Tátrából azonban vannak 

 példák Dr. Degen gyűjteményében sajátgyűjtéséből (Liptó 

 megve, Pribilina mellett a Raökova- völgyben, 1908. V[. 8. leg. 

 Dr. Degen). Mig a Raőkova-völgyi lelőhely kb. 1000—1050 

 m. 4 t. sz. f. m.-ban van (Dr. Degen szóbeli szives közlése), 

 addig a Mlynica völgyi előfordnlásnál 2000 m.-t 5 mértem. 



E mohának jellegzetes sajátsága: a levelei viaszbevonata. 

 A meghatározó könyvek általában a leveleknek „kékeszöld 

 bevonat" -át emiitik csupán meg. 



E kékes, coelestinre emlékeztető szinű bevonat, viasz- 

 képződmény a gyepet alkotó egyedek felső részén látható ; 

 ugyan a lazán álló egyedeket a bevonat összeköti, átdereng 

 a világos kékes-zöld szin a gyep felületéből, mégis igazában 

 akkor lehet e végtelen finom hajszálfonadékból álló kuszadé- 

 kot látni, ha a gyepet szétválasztjuk. E finom hajszáikusza- 

 dék minden rendszer nélkül át és átszövi a lazán álló egye- 

 dek közti távolságot (1. 14. rajz). A gyepek közepétől lefelé 

 azonban eltűnik a viaszbevonat. 



J. Brunnthaler vizsgálatából 6 tudjuk, hogy e bevo- 

 natnak végtelen finom fonalak-alkotta sűrű aggregátumok az 

 okozói, amelyek viaszból állanak. 



Csupán két momentum van még, ami a Saelania caesia 

 viasz kiválasztásával kapcsolatban tisztázandó: 1. e viasz- 

 fonalak a sejt mely részéből erednek ; 2. mi a célja a viasz- 

 kuszadék kiválasztásának? 



Brunnthaler szerint a viasz az egyes sejtek közt 

 válnék ki ; azonban ezt nem állítja határozottan. 7 



1 Dr. T. Chalubinski: Enumeratio muscorum frondosorum 

 Tatrensium, Warsawa 1886 : 36 no 80. 



2 Dr. D e g e n tulajdona. 



3 Keresztényszigeti hegj^eken leg. Barth (Bryoth. transs no 65); 

 Guttin leg. Baumgarten; Eperjes leg. Hazslinszky; Balaton: 

 Kisapáti felett Szentgyörgyhegy leg. Kii ni mer le J. B. 191 í. 



4 A Raökova- völgy elején a (Zone 9 col. XXI. 1:75.000) térképen 

 „Obeőna lúka" jelzéses hely közeiéhen nyirkos sziklán. 



5 A Saelania caesia-t pl. Dél-Afrikában 8000 láb magasságból 

 közölte H N. D i x o n. (1. H. N. Dixon: New and interestine: South 

 African Mosses — Transaetions of the Rnyal Society of the Royal 

 Society of South Afri.-a — Vol. VIII... Part 8, Cap-Town 1920: 18.2.) 



6 Josef Brunnthaler: U!>er die Wachsausseheidung von 

 Ditrichum glaucescens — ÖBZ LIV. 1904: 94—96. 



7 „Es lásst sich an solchen Stellen au b konstatier^n, dass die 

 Ausscheidung zwischen den einzelnen Zellen stattfinden dürfte. da man 

 öfter Teile von Krusten findet, welche leistenarfig über den Zellgrenzen 

 stehen geblieben sind" 1. Brunnthaler in ÖBZ LIV. 1904 : 95. 



