A B1DENS-FAJ0K VIRÁGÁNAK FEJLŐDÉSE 



69 



tengely vége alkotja. Grőbel 1 megállapítja, hogy a termő- 

 levólkezdemónyek a cupula egész belső üregét kibélelik s 

 ezért a termő képzésére az egész tengelytenyészőcsúcs fel- 

 használódik. Schaefer 2 szerint a cupula gyűrűs barázdájá- 

 ból sarjad ki a termőlevelek két félkörös dudora, amelyek az 

 üreges tengelyvég egész belsejét beborítják. 



Az alsó állású termőre vonatkozó ismeretek alakulásában 

 ismét három irányzat emelkedik ki : Egyes szerzők (főleg 

 Köhne) szerint az összes viráglevélkörök részesek a termő- 

 üreg kifejlesztésében ; a legtöbb kutató a magház üregét 

 tisztán tengelyképletnek minősiti, mig Grőbel, Celakovsky 

 és Schaefer az üreges virágtengelyvég és a termőlevelek 

 együttes növekedéséből vezetik le az alsó állású termőt. 



II. A Bidens-fajok virágainak fejlődése különös tekintettel 

 a virágok csészéjének és magházának kialakulására. 



A következőkben a Bidens fajok virágának fejlődését 

 tárgyalom. Nem terjeszkedtem ki a magkezdemóny fejlődésé- 

 nek viszonyaira, az embryozsák keletkezésére és sejtjeinek 

 valamint a pollenanyasejtek reductiós osztódására és az egyes 

 Bidens fajok chromosoma számának megállapítására sem E 

 kérdések feldolgozása, valamint a különböző Composita nemek 

 termésfalát szilárdító szövet fejlődésének összehasonlítása és 

 az érett Bidens termések anatómiájának ismertetése más dol- 

 gozat tárgya kell, hogy legyen. 



1. A Bidens fajok vir ágának fejlődése. 



A. Bidens növények leveleinek hónaljában igen apró, 

 teljesen tenyészőcsúcs szerkezetű meristemás virágzatdudorokat 

 találnak. A Bidens ferulaefolia DC. ez apró kis virágzat- 

 dudorai hosszmetszetben kb. 78 — 83 mikron átmérőjűek. Sejt- 

 jeik 7'2 ju szélesek és 9 ti magasak. Kezdetben e kis dudoro- 

 kat kizárólag meristemás sejtek alkotják, később azonban, 

 midőn már a fészekpikkelyek kezdeményei is^ megjelennek, e 

 sejtek főleg a tenyészőcsúcs mintegy négy legfelső rétegében 

 helyezkednek el. A B. bipinnata kis virágzatdudorai, mikor a 

 legkülső anthodialis pikkelyek már megjelentek, ezekkel együtt 

 246 [a átmérőjűek. A meristema sejtek 10 - 8 — 12*6 li szélesek 

 és 5"4 — 10*8 [X magasak. A két külső sejtsor szabályosan 

 borítja a csúcsot. A harmadik és negyedik sejtrétegben is 

 megtalálható még többé-kevésbbé az epithelialis elrendeződés. 

 A második és harmadik sejtsorban erősebb sejtosztódás ész- 



1 Z. Entwickelungsgesch. d. unterstand. Früchtknotens. Bot. Ztg. 

 1886. p. 729., azonkívül Organographie, 1898—1901. p. 743. 



2 Beitr. z. Entwicklungsgesch. d. Fruclitknot. u. d. Placenten. 

 Flóra, 1890. pg. 62—104. 



