9-J. SZABÓ z. 



petiolatis, subtruncatis nec sensim attenuatis, calcari appen- 

 dicibus multo longiore, gracili etc. differt. A V. phalacrocarpa 

 Maxim, foliis multo angustioribus (nec ovatis), subcordatis, 

 petalis imberbibus differt. A V. perpusilla De Boissieu in 

 Bull. Soc. Bot. Francé LV. (1908) p. 468. in Yunnan nas- 

 cente foliis aliis, stipulis alté adnatis, sepalis integerrimis nec 

 denticulato-ciliatis, calcari tenuiore, stigmate parum marginato 

 differt. 



Variat. f. albiflora Kiss n. f. 



a typo differt flore albo vei pallide roseo calcari sem- 

 per roseo. 



(A növénytani szakosztály 1921. június ll-én tartott üléséből.) 



Szabó Zoltán: A Dípsacus sílvestrís torsus De 

 Vríes tenyésztése a budapesti tudományegyetemi nö- 

 vénykertben, 



A Dipsacaceae család tanulmányozása során már az 

 1906. óv óta igyekeztem a budapesti tudományegyetemi nö- 

 vénykertben mindazokat a fajokat tenyészteni, amelyeket a 

 botanikuskertekből, vagy a termőhelyekről meg lehetett sze- 

 rezni. A tenyésztések egyrészt az egyes fajok megismerése, 

 másrészt alaktani kísérletek céljából történtek. 



A Dipsacus-félék ágrendszerének, virágzatának és edóny- 

 nyaláb-csatlakozásának tanulmányozása, továbbá a tenyésztett 

 fajokon észlelt többrendbeli rendellenesség, kisebb-nagyobb 

 fokú torsió, összenövés stb. felhívta figyelmemet H. De Vries 

 klasszikus tanulmányára és az általa kitenyésztett Dipsacus 

 silvestris torsus alakra. 1 



A müncheni botanikuskertből „Dipsacus silvestris tor- 

 sus 11 név alatt kapott terméseket 1915. évi áprilisában elvetve, 

 csak néhány példányt tenyésztettem, amelyek azonban vala- 

 mennyien normálisak voltak (1916.), hasonlóképen ezek le- 

 származottjai, az 1918. évben tenyésztettek. E példányok vala- 

 mennyien a többi fajhoz hasonlóan minden különleges kezelés 

 nélkül tenyésztettek. Látva a kedvezőtlen eredményt, nagyobb 

 mennyiségben vetettem el 1920. április b.-án az 1916. és 1918. 

 évi terméseket, arra számítva, hogy a nagyobb mennyiségű 

 példány között akad néhány csavarodott is, amely az ágrend- 

 szerre és levólállásra vonatkozólag fontos adatokat fog szol- 

 gáltatni. A sűrűn vetett termések május hó végéig palántává 



1 H. De Vries, Ueber die Erbliehkeit der Zwangsdrekung. Ber. 

 d. Deutsch. Botan. Gesellsek. 1889. VII. p. 291. — Monograpkie der 

 Zwangsdrekungen. Pringskeims Jakrbücker XXIII. 1892. p. 13. — Hugó 

 De Vries Opera e periodicis collata vol. V. 1920. p. 159-166., 232—406. 



