JQg DEGEN A. 



ugyanez év május hó 12-én Lengyel kollégámmal felkeres- 

 tünk s megállapítottuk Baumgartner adatának helyességét. 



A lelet feltűnő oly vidéken, melyet Bor b ás „A Balaton 

 Mórája" (1900.) cimű rendkívül gonddal s mondhatnók a 

 legapróbb részletességig kidolgozott művének megjelenése 

 után országunk talán legjobban kikutatott részének kellett 

 tartanunk. De a Balatont környező terület nagy s B o r b á s 

 feladatát megnehezítette az, hogy Flórájának úgyszólván 

 összes anyagát magának kellett összehordania, tehát nemcsak 

 registráló munka ez, mely előbbi kutatások eredményét fog- 

 lalja össze, hanem megírása kapcsolatban állott a legszorgo- 

 sabb, sok évi munkát igénylő kutatással. 



Borbás sem juthatott a terület minden részére, ami 

 azonban feltűnő, a Szentgyörgy-hegyen egyáltalában nem járt. 

 Művének — igaz futólag való — átnézése alapján győződtem 

 meg arról, hogy egyetlen adata sincsen erről az érdekes s az 

 összes balatonmelléki heg}^ek közt növényi ritkaságokban talán 

 leggazdagabb hegyről. 



így elkerülte figyelmét a Castanea, a Ceterach, a Gagea 

 holiemica, a Luzula Forsteri, a Hierochloe hirta (aust ralis), 

 a Hieracium Wiesbaur'uuLiim Uechtr. két új alakjának 

 (f. maculatum ós ssp. tapolcanum Deg. et Zahn), a Vero- 

 'ilca Dillenii, Valerianella kamata, a Hieracium auriculoides 

 Láng egy új alfajának (ssp. Zalanum Deg. et Zahn), az 

 Asplenium septentrionale-nak, hogy csak néhány ritkább fajt 

 emlitsek, ezen a hegyen való előfordulása ; a mohákra és 

 zuzmókra Borbás kutatásait nem terjesztette ki, már pedig 

 éppen e tekintetben a Szentgyörgy-hegy már csak az eddig 

 ott talált ritkaságok után Ítélve, megérdemelné, hogy tüzete- 

 sen átkutattassék. Baumgartner fedezte fel itt a Saelaniu 

 (jlaucescens (Hedw.) Broth.-ot s a Bartramia ithyplnjllút, 

 szokott havasi vagy alhavasi előfordulási helyüktől távoleső 

 és természetben is igen eltérő termőhelyen, továbbá a Riccia 

 JJischoffii-t, a Grimaldia barbifrons-t s a déli Pterigonium 

 yracile-t (a herkulesfürdői után a második eddig ismertetett 

 magyar előfordulási helye 1 ), ugyanő fedezte fel itt a bazalt- 

 tufákon a ritka Dermatocarpon (Endocarpon) trachyticum 

 (Hazsl.) Wainio nevű zuzmót. 



A Notholaena ezóta a Szentgyörgy-hegynek több pontján 

 találtatott. Eddig ismert előfordulási helyeit hiven mutatja 

 G-yőrffy professzor úrnak ezidón a helyszínén készített, 

 mellékelt túloldali rajza. 



G-yőrffy professzor úr volt szives közölni velem azt 

 is, hogy a legtöbb a délkeleti oldalon van a Szentgyörgy- 

 kápolna felett 260 — 270 m. tengerszin feletti magasságban, 



1 Az Aldunai völgyben Orsova és Drenkova közt különben el van 

 terjedve. Romániában is gyűjtöttem a Vaskapu szikláin. 



