IRODALMI ISMERTETŐ ]_] ]_ 



az idők fotyamán bekövetkezett változásaiban talán tiílnagy befolyást 

 tulajdonit; ha „elkarsztosodásról" szól a homokra s a lösszre vonat- 

 koztatva ezt a szót, külső megjelenésükben hasonló eredményekot 

 hozván kapcsolatba lényegesen eltérő okokból eredőkkel ; ha végül 

 „Osmátra" cimen a magyar földrajzi gondolatot akarja növénygeo- 

 grafiai értelemben megeleveníteni, aminek flórisztikai bebizonyítása 

 azonban véleményem szerint nem sikerült s nem sikerülne abban az 

 esetben sem, ha ezt a gondolatot a középdunai medencére próbálta 

 volna kiterjeszteni abból az egyszerű okból, mert a növényföldrajz 

 egységes flórisztikai jellemű területeket kénytelen nagyobb egysé- 

 gekbe összefoglalni — ismétlem, ha az irót heve néhol szélsőségekre 

 is elragadja -- müve Írójának tagadhatatlan tehetsége, irodalmi jár- 

 tassága miatt élvezetes olvasmányt nyújt még akkor is, ha nézeteit, 

 felfogását nem mindenben osztjuk. Ahol a botanika elmarad, örömünk 

 telik szép nyelvezetében, tollának simaságában, gördülékeny, üde 

 stílusában, a tárgy iránt megnyilvánuló s az olvasót is elragadó 

 lelkesedésében. 



Tudományos értékű megállapításai közül felemlitendőnek tartom, 

 hogy az alföldi lápok glaciális elmélete ellen foglal állást. Helyesen 

 abból indul ki, hogy az Alföld buckaközeiben lápformáció alakulhat 

 ki a most uralkodó éghajlat mellett is. S ha a 6. fejezetben 

 „ezerarcú Alföld "-ről beszél flórisztikai értelemben, klimatológiai 

 szempontból is legalább többábrázatú Alföldről beszélhetnénk, amely 

 különböző ábrázatukat a talaj különböző átnedvesedési foka idéz elő. 



Ismeretes, hogy a talaj — különösen hidegebb vizzel való — 

 állandó átnedvesedése paradox helyi éghajlatszigeteket idézhet elő. 

 Egy állandóan hideg vizzel átitatott terület még semiarid éghajlatú 

 vidéken is úgy viselkedik, mintha néhány szélességi fokkal északabbra 

 vagy néhány száz méterrel magasabban feküdnék. Valóban haladás- 

 nak tartom, ha az eddigi dogmatikus magyarázatokkal szemben 

 pozitiv alapon kezdünk foglalkozni ezekkel a kérdésekkel. 



Dr. Degen Árpád. 



(A növénytani szakosztály 1921. április 13 án tartott üléséből.) 



Ballenegger Róbert: A termőföld. Budapest, 1921. 

 Kiadja az Ethika tudomány terjesztő és könyvkiadó r.-t. 



Nem szükséges hangsúlyoznunk, hogy elsősorban mezőgazdasági 

 államban, aminő Magyarország, a talajra, a termőföldre vonatkozó 

 tudományos vizsgálódások és ismeretek mekkora fontossággal bírnak. 

 A növényzetnek a termőfölddel és az éghajlattal való szoros össze- 

 függése miatt a talajtan a növénytannak is igen fontos segédtudo- 

 mánya. Ezért a botanikusok részérő] is fokozott figyelmet érdemel 

 Ballenegger R ó b e r t-nek újabban megjelent hézagpótló mun- 

 kája, mely a talajról, a termőföldről szóló tudományos alapismereteket 

 a hazai és külföldi idevonatkozó vizsgálatok felhasználásával tömör, 

 világos stílusban összefoglalva tárgyalja s ezzel bizonyára széles 

 körök figyelmét fogja erre a nálunk eleddig fiatal tudományágra 



