64 GYÓRFFY ISTVÁN 



így tisztán csak a helyi viszonyok befolyásolta fajként nem fogható 

 fel a L. intennedia Schuk.* 



Linaria intennedia ScHUR-t, szálanként bár elszórva, de széles elter- 

 jedési körből gyűjtöttem; így Szepesbéla környékén a »Rohrwiesen«ek felé 

 szántóföidön ; Nagy-Eör felé a »Lange Fuhr« részen a L. vulgáris is tenyé- 

 szik ; Barlangliget környékén az »Am Flecken« melletti »Lailand« nevű 

 fenyves tisztásán Trifolium spadiceiiin L. Thymits és Origanum vnlgare tár- 

 saságában ; a Rókusz (Rákosfalva, Rox) feletti »Auf der Höh'« vagy »Vieh- 

 trieb« dombon szálanként; Matlárháza közelében a Kőpatak (Steinbach) 

 mentén elvétve ; Matheócz közelében a vasúti töltés mentén ; Podolin kör- 

 nyékén Toporcsik falu határán a vasúti töltés mentén ; végül a gánóczi 

 »Hradek«-en a következővel együtt. 



Linaria minor Desf. Sagorski-Schneider (p. 409.) szerint meglehetősen 

 ritka. Eme szép kis Linaria nagyon szép számban tenyészik Szepesbéla kör- 

 nyékén, N. Kör mellett avasúti töltés mentén. Ugyancsak sok van Gánócz mellett 

 a »Hradek«-en vagy »Kesselberg«-en, a honnan S cherfel A. \V. nem 

 közölte volt.** 



Az egész növényt mirigyek sűrűn borítják. Ezeknek mikroszkópi képét 

 látni a 14. rajzon ; a hullámosan ide-oda görbülő felbőrsejtek között sok légző- 

 nyílás és kerekded, a min'gyszőr talpát alkotó sejt van. Ebből emelkedik a 

 mirigy, melynek nyele 2—3 hosszú sejtből áll ; a kiválasztó fejrész gömb- 

 alakú, két nagy sejtből áll, melynek mindegyikében 1 — 1 nagy sejtmag van. 

 A kiválasztó sejtekben foglalt illanó olaj a sejteken kívül a kutikula alatt 

 gyűlik össze és azt hólyagosan felduzzasztja. 



Bár szerkezet tekintetében nincsen nagy különbség a L. vulgáris és L. minor 

 mirigyei között, mégis a mirigyek alakja rendszertani értékű, és bármilyen csekély 

 darab is álljon rendelkezésünkre, föltétlenül el tudjuk dönteni mineműségét. 

 Glechoma hirsuta W. et K.-S a g.-S c h n e i d. (p. 432.) csak az ubiquista 

 Gl. hederaceai említi a M.-Tátrából. Nagyon szép példányokat gyűjtöltem Kés- 

 márkról Szepesbélára menet a »Hell« részen, továbbá Szepesbélától északra 

 a »Weibsch« mellett levő »am Berg« részen. (1905. jun.) 



Salix repens L. var. rosmarinifolia KoCH. Az Incuhaceae sectio-ba 

 tartozó emez apró, keskenylevelű fűz, nagyon tömegesen tenyészik Szepesbéla 

 mellett a »Rohrwiesen«-en. Sagorski-Schneider (p. 461) említette egyetlen- 

 egy hely : Poprád. E helyen sok más szép növény is virított, igy nagyon 

 sok Prinuda farinosa L. és Pinguiciúa vulgáris L. 



Salix hastata L. var. nova subcarpatica BoRB. A 5. hastata L. a 

 M.-Tátrában nem nagyon gyakori (Sag.-Schneid. p. 460) ; ennek egyik általam 

 több helyen gyűjtött új változatát közlöm az alábbiakban, melyet még B o r b á s 

 Vincze írt volt le. Hozzám intézett (1904. XII. 14.) leveléből idézem a 

 következőket : 



* Magyar Botanikai Lapok. IV. évf. 1903. 1—3. szám, 36. old. 

 ** Magyarorsz. Kárpátegylet Évkönyve. VIII. évf. 1881. 218—222. old. 



