26 GYÜRFFY ISTV^ÁN 



Megtaláltam e mohát Kolozsvár vidékén is (1905. évi május 28-án) a 

 »Fellegvár«-on 411 m. t.-sz. f. magasságban és a Szamos mentén a Hója 

 alatt, a gazdászhíd közelében. Ez tehát a második erdélyi termőhelye. Való- 

 színűleg más erdélyi alacsonyabb fekvésű helyen is megvan, pl. a Mezőségen. 



A Ma^űs-7"ö/ra vidékéről e mohát nem ismerjük. A M. -Tátrának sík terület- 

 ből impozánsan fölemelkedő hatalmas nagy tömege tetemes mértékben befolyá- 

 solja a vidék növényzetét, a hideg klímát sok melegebb vidéken élő növény nem 

 bírja ki. Az Acauloii tríqueirum fajt azért itt is több helyen megtaláltam és 

 szedtem. E termőhelyek nemcsak azért nagyon lényegesek, hogy hazánknak 

 ilyen északi részén is megtalálható ez a moha, hanem más okokból is. Az 

 irodalmi adatok szerint e mohocskának elterjedési köre 600 m t.sz. f. magas- 

 ságig terjed,* azon túl nem. 



Mint legmagasabban fekvő termőhelyen Sendtner O. gyűjtötte Bajor- 

 országban, Sendlin^ környékén München mellett 600 m t.-sz. f.magasságban. 



A Magas-Tátra környékén az Acaitlon iriqiuirinn-oi 600 m. t.-sz. feletti 

 magasságban is megtaláltam, és pedig a legmagasabb pont, ahol még szedtem, 

 704 m ! De ez már a határa e mohocska magassági függélyes elterjedési 

 körének, mert itt már csak néhány tokocskás példát találtam, de ami azért 

 eléggé bizonyítja, hogy a M. -Tatra alatt ilyen magasságig felhatol. És amint 

 lejebb, alacsonyabban fekvő területre jutunk, ott mindjárt gyakrabban fordul 

 elő. De akkor is inkább azokon a helyeken, a melyek nem a M. -Tátra felé 

 esnek, hanem attól távolabb. így például Szepes-Bélától Késmárk, Keresztfalú, 

 Busócz és Kramwinkel felé menve, Krigh irányában, tehát D-re, K-re és E-ra, 

 könnyen megtalálhatjuk ; ellenben ha Ny-ra a M. -Tátra felé, Rókusz felé akar- 

 juk gyűjteni, bizony rendkívül nagy figyelmet követel a gyűjtése. 



Gyűjtésem alapján (1905 tavaszán) ez újabb termőhelyi adatok a Magas- 

 Tálra alól a következők : 



Késmárk környékén a »Ziegenhals< (708 m) és a Poprád vize közötti 

 részen elterülő »Hell« (= Hall) nevű réten 600 m t.-sz. f. magasságban a* 

 Spinerei-jal szemben, PterygoneurummaX együtt egész formácziókat alkotva. 



Szepes-Béla környékén több helyen gyűjtöttem. így 635 m t.-sz. f. 

 magasságban a Nagy-Eőr felé vezető út mellett, a ÍSchwarzbach (régi okmányok- 

 ban >vSárpatak«) mentén a »Mühlpusch« (= Műhlbusch)-réten. 



Busócz felé a Poprád-völgynek néző oldalon, a »Lind«-en innen a 

 »Mühlrehn« nevű részen 600 m t.-sz. f. magasságban szintén elég bőven 

 tenyészik. 



Keresztfalú alatt, az állomástól E-ra menet a vasúti töltés mentén száraz, 

 napos domboldalakon 597 m t.-sz. f. magasságban. 



Rókusz (Roks) felett a »vStenzersche Hűgel« oldalán lévő határdombon 

 a »Kahlrehn- részen 704 m magasságban. 



Ez a termőhely a legmagasabb pont, melyen még megvan az Acaulon 

 és mely elterjedési körének legmagasabb pontja is egyúttal, amint meg- 

 figyelésem után megállapíthattam. 



* Limpricht 1. c. p. 181; G. Roth I. c. p. 125. 



