MEGJEGYZÉSEK A POLYTRICHUM OHIOÉNSE ÉS P. DECIPIENS ISMERETÉHEZ. 91 



Ez a jelenség pedig az, hogy ahol a sejtek egymással találkoznak, szögleteik 

 collenchyma-szerűen megvastagodnak. A fiatal háncssejtek fejlődési menetére, 

 tudjuk, éppen ez a jelenség jellemző,* — tehát ha egy sejt sem vasta- 

 godik meg körkörösen közülök, ez egymagában is határozottan bizonyítja 

 míneműségüket. 



Röviden a következőkben foglalom össze a megállapított különbségeket. 



Polylrichtim 



ohioense 



A lamella-knak fölfelé szélesedő, 

 kétszer olyan széles, mint magas és meg- 

 vastagodott »tetősejt«-je kidomborodó. 



A levéllemez fölfelé álló (be nem 

 görbülő !) széle nem ér túl a lamella- 

 kon, azoknál alacsonyabb. 



A levél erében a fonák felől kifej- 

 lődött háncsköteg végig kinyúlik, majd- 

 nem az utolsó lamella-ig. 



Kifejlődött nyalábnál a levél színe 

 felé eső háncsköteg alig fejlődött ki, 

 csak néhány sejt vastagodik meg 

 körkörösen, a többi csak a szögle- 

 teken jelenkező ú. n. collenchyma- 

 szerű megvastagodást mutat mindvégig, 

 egyebütt vékonyan marad. Erősebben 

 fejlődött stereoma csakis a fonákon van. 



decipiens 



A lamella-knak fölfelé szélesedő, két- 

 szer olyan széles, mint magas, vastag 

 sejtfalú » tetősejt «-je behorpadt, kicsí- 

 pett, sohase kidomborodó. 



A levéllemez fölfelé álló (be nem 

 görbülő) széle túl ér a lamella-kon, 

 magasabb azoknál. 



A levélerében a fonák felől kifejlő- 

 dött háncsköteg a lamella-kkal meg 

 nem rakott levélszéltől nagy távolság- 

 ban elmarad, és e helyen csak a két- 

 rétegű levéllemez látható. 



Stereoma-köteg úgy a levél színén, 

 mint a levél fonákán erősen fejlődött. 



A »tetősejt«-ek alakja is olyan lényeges megkülönböztetés, hogy 

 azonosítani nem lehet e két fajt, ahogy ezt el is ismeri több szerző;** hozzá- 

 véve még a most tárgyalt különbségeket, kétségtelen mindakettőnek a faji 

 önállósága. 



A P. ohioense az Újvilágra, a P. decipiens pedig az Ovilágra szorít- 

 kozik földrajzi elterjedését illetőleg. 



Az Európában több helyről ismeretes*** P. decipiens hazánkban is elő- 

 fordul ; ismeretes lelőhelyei : Bedőháza és Pop-Iván. "í" 



* Haberlandt: Entwicklungsgeschichte des mechanischen Systems. Leipzig 

 1878. pp. 51—52. 



** Die natürlichen Pflanzenfamilien, I. Teil, 3. Abt. p. 695. 

 "** Limpricht 1. c. III. Bnd, pp. 800—1. 

 t Wolcsánszkj' J. Adatok Magyarország lombos mohainak ismeretéhez. — 

 Növénytani Közlemények IV. (1905) évf. 1. f. p. 31 (meghatározta Péterfi M.). 



