96 



PÉTERFI MÁRTON 



A vázoltak a kétlaki Oligotrichnfn incurvitni nőivarú egyéneire vonat- 

 koznak. A hímivarú növények szárában a nyaláb egészen hasonló szer- 

 kezetű, csakhogy a hadroma-sejtek falai aránylag vékonyabbak, maga a 

 hadroma pedig kisebb kiterjedésű, gyengébb. E körülményekkel kapcsolatos 

 a leptoma gyengébb volta is, úgy kiterjedését, mint fejlettségét illetőleg. 



Megemlítem, mint mindenesetre csak esetleges körülményt, hogy a 

 hadroma sejtjeinek falai a o^ -növények szára táplált részében, tehát az anthe- 

 ridum-ok régiójában rendszerint színtelenek. A $ -növényeknél ez ritkán for- 

 dul elő. 



A mi a nyalábnak a szár hosszában való terjedését illeti, az ilyen 

 szövettani szerkezettel csupán a szár földfeletti részének felső 1/2— Va-ában fordul 

 elő (29. rajz). E tekintetben mindakét ivarú növén}'^ szára azonosan viselkedik. 



28. rajz. 29. rajz. 



28. rajz. Az Oligotrichum incurvmn toknyele nyalábjának keresztmetszete; h hadroma, 



l leptoma, p p' parenchyma, It levegőtér. 



29. rajz. Részlet az Oligotrichum incurvum toknyélbeli nyalábjának keresztmetsze- 



téből ; h hadroma, / leptoma, /' parenchyma. 



A toknyél nyalábja. 



A toknyél szerkezetét L i m p r i c h t* elég részletesen írja le, a nyalábra 

 vonatkozó adatai azonban némileg kiegészítésre szorulnak. 



A toknyél nyalábja (27. rajz) nagyjában, ami a szövettani szerkezetet 

 illeti, azonos a száréval. A középponti hadroma (28. rajz li) sejtjei azonban 

 sokkal vékonyabb falúak és színtelenek. Az oldalfalak egyenletesek, nincsenek 

 megvastagodva ; a harántfalak sem olyan vékonyak, és így keresztmetszeteken 

 az annyira jellemző sejtcsoportok sem láthatók. 



A kevésszámú sejtből álló hadroma-t az egy, helyenként kétrétegű leptoma 

 veszi körül (28. rajz, /). Ennek sejtjei keresztmetszetben sokszor alig, leg- 

 följebb tágasabb üregükkel, hossz-metszetben azonban — parenchymás voltuk 

 révén — jól tűnnek fel. 



* I. m. 601. 1. 



